overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 16.04.2010 року, в них є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по утриманню сина, в добровільному порядку матеріальної допомоги на виховання та утримання дитини не надає. Позивачка самостійно не може забезпечити повне та належне утримання дитини, потребує матеріальної допомоги відповідача. На підставі наведеного, позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки всіх різновидів його заробітку (доходу), але не менше, ніж по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні погодилася на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. З свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, є сторони у справі. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що права дитини підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача аліментів на його утримання до досягнення ним повноліття в розмірі, який просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них є син - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. З квітня 2014 року позивачка припинила шлюбні відносини з відповідачем, проживає окремо від нього разом з сином, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, неофіційно працює, оскільки необхідні кошти на утримання сина. Позивачка зазначила, що після того, як вона переїхала від відповідача він щомісячно надавав матеріальну допомогу на утримання сина, востаннє - 08.07.2014 року. Однак після цього, в телефонній розмові він повідомив їй, що більше не даватиме гроші на утримання сина, оскільки звільнився роботи і немає коштів. Тому позивачка подала до суду позов про стягнення аліментів для забезпечення належного утримання сина зі сторони відповідача. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, який просить позивачка. Пояснив, що в позовній заяві [PERSON] вказала недостовірні відомості про те, що він не надає кошти на утримання сина, оскільки він давав гроші для нього, востаннє - 08.07.2014 року, а після цього припинив, оскільки на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони у справі, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, до останнього часу вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від спільного проживання в них є дочка [PERSON], [INFO], яка знаходяться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, витрачає їх лише на свої потреби, хоча має таку можливість, так як працює на посаді директора Довжківського навчально-виховного комплексу Славутської районної ради та отримує заробітну плату близько 3700 гривень. Крім того, позивачка з 31.10.2014 року не працює, донька [PERSON] перебуває на обліку у дитячій поліклініці з діагнозом «гострий пієлонефрит» з грудня 2009 року і в зв'язку з цим потребує постійного медикаментозного лікування. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходів, як це передбачено законодавством. Зазначив, що кошти на лікування дочки [PERSON] надавав. Крім того, має повнолітнього сина, який проживає у м.Києві і також потребує його матеріальної допомоги. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 31.10.2014 року не працює, малолітня [PERSON] з грудня 2009 року знаходиться у дитячій поліклініці з діагнозом «гострий пієлонефрит». Позивачкою не надано доказів в підтвердження того, що вона несе витрати на лікування дочки. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, а також обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень представника позивачки в судовому засіданні, вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за те, що 17 лютого 2015 року о 22 годині [PERSON] та [PERSON], перебуваючи неподалік офісного приміщення ТОВ «ЕПАС», що по вул.Лісова, 10 в м.Нетішин, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері увійшли до будівлі ТОВ «ЕПАС». Після цього, скориставшись придбаною заздалегідь викруткою, шляхом віджиму замка вхідних дверей, проникли до службового кабінету головного бухгалтера ТОВ «Дельта Інжинірінг» [PERSON], звідки, скориставшись відсутністю власників та інших сторонніх осіб, за попередньою змовою як група осіб, таємно, з корисливих мотивів викрали 41 000 гривень, які належать останній. Як пояснювали обвинувачені під час розгляду кримінального провадження, викрадені гроші вони поділили між собою - [PERSON] забрав 26491 гривню, а [PERSON] - решту. В ході проведення досудового розслідування позивачці повернуто 26491 гривню, які були вилучені у [PERSON] та 500 гривень, які були вилучені у [PERSON] під час проведення обшуку їх житла. На підставі наведеного представник позивачки просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 14509 гривень та судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вироку Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року, який набрав законної сили 01.07.2015 року, [PERSON] визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за те, що 17 лютого 2015 року о 22 годині він та [PERSON], перебуваючи неподалік офісного приміщення ТОВ «ЕПАС», що по вул.Лісова, 10 в м.Нетішин, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері увійшли до будівлі ТОВ «ЕПАС». Після цього, скориставшись придбаною заздалегідь викруткою, шляхом віджиму замка вхідних дверей, проникли до службового кабінету головного бухгалтера ТОВ «Дельта Інжинірінг» [PERSON], звідки, скориставшись відсутністю власників та інших сторонніх осіб, за попередньою змовою як група осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень представника позивачки в судовому засіданні, вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за те, що 17 лютого 2015 року о 22 годині [PERSON] та [PERSON], перебуваючи неподалік офісного приміщення ТОВ «ЕПАС», що по вул.Лісова, 10 в м.Нетішин, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері увійшли до будівлі ТОВ «ЕПАС». Після цього, скориставшись придбаною заздалегідь викруткою, шляхом віджиму замка вхідних дверей, проникли до службового кабінету головного бухгалтера ТОВ «Дельта Інжинірінг» [PERSON], звідки, скориставшись відсутністю власників та інших сторонніх осіб, за попередньою змовою як група осіб, таємно, з корисливих мотивів викрали заробітну банківську картку банку «Південний», яка належить [PERSON], з якої в подальшому зняли гроші в сумі 5600 грн. Оскільки позивачка працює сторожем у ТОВ «Дельта-Інжиніринг» зазначену банківську картку, на її прохання зберігала в сейфі свого кабінету головний бухгалтер товариства [PERSON] Як пояснювали обвинувачені під час розгляду кримінального провадження, викрадені гроші вони поділили між собою. В ході проведення досудового розслідування [PERSON] повернув позивачці 3000 гривень. На підставі наведеного представник позивачки просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 2600 гривень та судові витрати. Представник не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вироку Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року, який набрав законної сили 01.07.2015 року, [PERSON] визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за те, що 17 лютого 2015 року о 22 годині він та [PERSON], перебуваючи неподалік офісного приміщення ТОВ «ЕПАС», що по вул.Лісова, 10 в м.Нетішин, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері увійшли до будівлі ТОВ «ЕПАС». Після цього, скориставшись придбаною заздалегідь викруткою, шляхом віджиму замка вхідних дверей, проникли до службового кабінету головного бухгалтера ТОВ «Дельта Інжинірінг» [PERSON], звідки, скориставшись відсутністю власників та інших сторонніх осіб, за попередньою змовою як група осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень в судовому засіданні, позивачка і відповідач з 12.10.2012 року перебували шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1769. Від шлюбу 13 березня 2013 року у них народилася дочка, [PERSON]. Відповідач залишив сімю, участі у вихованні дитини не приймає, коштів на утримання дочки в добровільному порядку відмовляється надавати, незважаючи на те, що має заробіток. На його утриманні не перебувають інші діти та непрацездатні батьки. Доходи, які вона отримує та допомогу сімї з дітьми не дають їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, її творчі та пізнавальні здібності. На її неодноразові прохання відповідача надати матеріальну допомогу на утримання дочки є безрезультатними. Просить стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Російської Федерації, аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні означений позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 105932, 12.10.2012 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1769. Встановлено, що позивачка та відповідач на даний час проживають окремо, їх дочка проживає з матірю [PERSON], батько дитини належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є невиконанням з його боку вимог закону щодо утримання дитини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є її батьком. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до розяснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. З урахуванням наведеного, майнового стану сторін, платника аліментів, визначений законом розмір аліментів, що можуть утримуватись з платника відповідно до норм СК України, суд вважає, що вимоги позивачки слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивача в судовому засіданні, 04.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб, спільних дітей від шлюбу немає. Подружнє життя не склалося по тій причині, що не зійшлись характерами, тривалий час немає спільних інтересів, що призвело до втрати почуття поваги та любові, виникнення непорозумінь, конфліктів, встановились відчужені стосунки і примирення не можливе, їх сім'я остаточно розпалась, а шлюб має формальний характер, він має іншу жінку з якою планує створити нову сім'ю, тому просить шлюб розірвати. Спору щодо майна немає. В судовому засіданні відповідач позов визнала в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 04.05.2012 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Грушковецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]». Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства суд вважає ці обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась, тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивача в судовому засіданні, 08 квітня 2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він передав, а відповідач отримав грошові кошти в розмірі 550 доларів США, що сторони погодили в розписці. Дані грошові кошти [PERSON] зобовязався повернути до 01 травня 2016 року, про що власноручно написав розписку від 08 квітня 2016 року. Проте, в порушення домовленості, викладеної в розписці, відповідач у встановлений строк борг не повернув, як і не повернув їх станом на день звернення до суду, незважаючи на неодноразові звернення з цього приводу позивача. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний повернути йому суму боргу в розмірі 13891,46 грн. (2525,72 х 550) в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 08 квітня 2016 року. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача вище зазначену суму, а також судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок, постановивши заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2016 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно умов якого, [PERSON] передав, а [PERSON] отримав в борг 550 доларів США, що складає 13891,46 грн. по курсу НБУ на день звернення до суду 19 травня 2016 року, а останній взяв на себе обовязок повернути борг в строк до 01 травня 2016 року, про що свідчить власноручно написана [PERSON] розписка. При наявності таких доказів, суд вважає доведеним отримання відповідачем позики від позивача. Доказів повернення суми позики відповідач до суду не направив, в судове засідання не зявився. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що відповідач добровільно у встановлений строк не повернув позивачу борг за договором позики, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] борг за договором позики від 08 квітня 2016 року в розмірі 550 доларів США, що еквівалентно 13891,46 грн. Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивача в судовому засіданні від 27 січня 2014 року сторони уклали шлюб 17 травня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №90. Від шлюбу є дочка [PERSON] [INFO]. В травні 2011 року між сторонами припинені шлюбні стосунки в результаті суперечок в сім'ї, з того часу проживають окремо, дочка залишилася проживати з відповідачкою, просить шлюб розірвати. Сторони в назване судове засідання не з'явилися. Позивач згідно письмової заяви від 27 січня 2014 року в подальшому справу просить розглядати у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка згідно письмової заяви від 29 січня 2014 року позов визнала, справу просить розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, в травні 2011 року між сторонами припинені шлюбні стосунки в результаті суперечок в сім'ї, з того часу проживають окремо. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивача в судовому засіданні сторони уклали шлюб 12 лютого 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 26. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між сторонами не склалися через відсутність взаєморозуміння і несумісність характерів, що призвело до втрати поваги по відношенню один до одного, кожний з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, на протязі останнього року відносини в сім'ї були напруженими, а біля трьох місяців проживають за різними адресами, на примирення не згоден, просить шлюб розірвати. Відповідачка позов визнала. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, на протязі останнього року відносини в сім'ї на підставі сварок скандалів погіршилися, біля трьох останніх місяців проживають окремо, на примирення не згодні. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved