Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлені вимоги (з урахуванням позовної заяви від 22.08.2019 р. (Т. 1 а.с. 1-7) та заяви позивача від 10.06.2020 р. (Т 2 а.с. 78 -86) про: поновлення строку на оскарження наказів №118-к та №57; визнання незаконним та скасування наказу Комунального некомерційного підприємства «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради від 25.04.2019 року №118-к «Про оголошення догани [PERSON] »; визнати незаконним та скасування наказу Комунального некомерційного підприємства «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради від 26.04.2019 року №57 «Про погодження листків непрацездатності»; про визнання протиправними дій відповідача 1 в частині не нарахування періодичних премій за укладені з лікарем декларації та здійснення перерахунку та стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради на користь позивача премію за пацієнтів, які подали лікарю декларації за період з 01 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року, в сумі 205\~428 грн. 10 коп. В обґрунтування поданого позову [PERSON] посилається на те, що позивач працює у відповідача на посаді лікаря загальної практики сімейної медицини з 1997 року та на день звернення з позовом ним укладено 1998 декларацій з пацієнтами. З квітня 2019 року став отримувати заробітну плату у меншому розмірі ніж раніше. З метою з`ясування причин несплати заробітної плати в повному обсязі були направлені адвокатські запити на адресу відповідача, та з отриманих відповідей позивач дізнався про те, що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани і він був позбавлений щомісячної премії. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, йому не було відомо про накладання дисциплінарного стягнення, службове розслідування відносно нього не проводилося, роботодавець не пропонував йому надати будь-яких пояснень з приводу порушень, та він не був ознайомлений з наказом про оголошення йому догани та дізнався про даний наказ у серпні 2019 р. Разом з тим, за ствердженням позивача підпис про ознайомлення з Наказом №118-к вчинений не позивачем, а невідомою особою, та через незаконне притягнення його до дисциплінарної відповідальності позивача незаконно позбавили премії. Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову повністю, враховуючи також пропущення з боку позивача строку звернення до суду із даним позовом, встановлені ч. 1 ст. 233, ч. 3 241-1 КЗпП України в частині позовних вимог про визнання незаконними та про скасування наказів від 25.04.2019 р. №118-к «Про оголошення догани [PERSON] » та від 26.04.2019 р. №57 «Про погодження листків непрацездатності». У відзиві на позовну заяву (Т.1 а.с. 127-134, Т. 2 а.с. ) відповідач також акцентував увагу на тому, що накази видані у відповідності до ст.ст. 147-149 КЗпП України, та позивач був обізнаний з їх існуванням та змістом, що підтверджується його підписом та ознайомлення та власноруч написаною пояснювальною від 25.04.2019 р. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідач вважає, що ним не було порушено право позивача на оплату праці, заробітна плата виплачувалась позивачу в повному обсязі без порушень строків виплат з урахуванням норм діючого законодавства та колективного договору (п.1.5. Положення про порядок оплати праці). Згідно преамбули Положення про преміювання, система преміювання вводиться з метою .... зміцнення трудової та виконавчої дисципліни. Керівнику підприємства надається право позбавляти премії, в тому числі і повністю, у разі порушення трудової, виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку. Адвокат при визначенні своїх доводів (арк. 3 уточненої позовної заяви) посилається на п. 2.17 Положення на преміювання, як на підставу недоотриманої премії за період квітень 2019 р. - березень 2020 р. Відповідач також вважає за необхідне послатися на даний пункт: означена премія є періодичною і має заохочувальний характер. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення (протягом року з моменту накладення стягнення, якщо воно не було зняте достроково окремим наказом роботодавця) до працівника не застосовують заходи заохочення ( ч. 3 ст. 151 КЗпП України). Таким чином, на переконання відповідача, премії, що мають заохочувальний характер, працівнику не виплачують, якщо на момент прийняття рішення про виплату премії залишається чинним дисциплінарне стягнення. Втім, якщо б заохочувальні премії позивачу виплачувались, то вони нараховувались з урахуванням наступних факторів: Положення про преміювання, як додаток до Колективного договору, схвалений на конференції трудового колективу 16.04.2019 (протокол №1), відповідно і всі його норми в цілому можуть застосовуватись до працівників Центру (згодних чи незгодних з його положеннями), починаючи з означеної дати, а не з 01.04.2019. Підпунктом 2.17 розділу 2 Положення про преміювання визначена схема розрахунку преміювання лікаря загальної практики-сімейної медицини (далі - лікар). В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018№1117 «Деякі питання реалізації державних гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій для первинної медичної допомоги на 2019 рік» затверджено Порядок реалізації державних гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій для первинної медичної допомоги на 2019 рік, згідно якої затверджено базовий тариф Національної служби здоров`я України (НСЗУ) на оплату послуг первинної медичної допомоги. Так, базовий тариф складає 370 грн./рік на людину, без застосування вікових коефіцієнтів, та за підрахунком відповідача (Т. 1 а.с. 126-134, Т. 2 а.с. 109 - 121) позивач за умови відсутності дисциплінарного стягнення мав би з урахуванням податків та зборів отримати 149\~045,71 грн. Представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представники відповідача, підтримали відзив на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позову повністю. Представник третьої особи - Первинна профспілкова організація Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради пояснив, що позивач не звертався до профспілкової організації з питання порушення його прав, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач працює у КНП ДЦПМСД № 8 на посаді лікаря загальної практики сімейної медицини, що не заперечувалося відповідачем (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до наказу від 25.04.2019 р. №118-к «Про оголошення догани [PERSON] » догана оголошена за виявленим проступком: порушення трудової дисципліни, яке полягає в порушенні лікарем вимог наказу МОЗ України від 14.02.2012 р. №110 при видачі листка непрацездатності серії АДЛ [NUMBER] [PERSON] з 27 червня по 03 липня 2018 року, встановлених Актом перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради від 15.04.2019 р., а саме: лікарняний листок видавався без пред`явлення паспорту; амбулаторний прийом хворого проводився не за місцем мешкання і підписання декларації; заява на обслуговування головному лікарю не надана; страховий анамнез за останні 12 місяців не зібраний, в амбулаторній картці не відмічено. Відповідно до Акту перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності від 15.04.2019 р. (Т. 1 а.с. 136-137), який складений комісією у складі: голови комісії [PERSON] , членів комісії [PERSON] , [PERSON] на підставі наказу від 11.04.2019 р. №197 ДОЗН ДМР, проведено перевірку обґрунтованості видачі [PERSON] , 1969 р.н., наступних лікарняних листків: -фахівцями КЗ «Дніпровська дитяча міська клінічна лікарня №6» ДМР листа тимчасової непрацездатності (далі ЛН) серії АДІ [NUMBER] 934885 з 18 по 23 квітня 2018 року; -фахівцями КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР ЛН серії АДЛ №934689 з 27 червня по 03 липня 2018 року; -фахівцями КЗ «Міська клінічна лікарня №6» ДМР ЛН серії АДО №951660 з 09 липня по 20 липня 2018 року, серії АДС №034845 з 11 по 15 березня 2019 року; -фахівцями КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР ЛН серії АДЛ №949237 з 01 по 17 серпня 2018 року, серії АДС №166571 з 28 грудня 2018 року по 17 січня 2019 року; серії АДС №174823 з 19 по 22 лютого 2019 року. При перевірці комісією по КНП «ДЦПМСД №8» ДМР встановлено, що медична карта амбулаторного хворого не відповідає вимогам наказу від 14.02.2012 р. №110, на титульній сторінці відсутня адреса місця мешкання, роботи, сигнальні покажчики (діагноз, строки перебування на лікарняному листку). Лікарняний листок серії [NUMBER] з 27 червня по 03 липня 2018 року видавався без пред`явлення паспорту; в журналі (форма 036/о) запис зроблено не по датам (зростання) видачі лікарняних листків; амбулаторний прийом хворого проводився не за місцем мешкання і підписання декларації, заява на обслуговування головному лікарю не надана; страховий анамнез за останні 12 місяців не зібраний, в амбулаторній картці не відмічено. Згідно з вказаним актом від 15.04.2019 р. комісія пропонувала керівникам медичних закладів: провести додатковий інструктаж по вивченню інструкції №455 та наказу №189 МОЗ України серед лікарів вищезазначених закладах, всім лікарям ІІ рівня «КДВ» вести форму №074/о, видача лікарняних листків хворим з діагнозами, які відносяться до компетенції сімейних лікарів, проводити тільки при наявності підписання декларації та паспорту; головним лікарям прийняти дисциплінарні стягнення до лікарів, які допустили помилки при видачі та продовженні листків непрацездатності тощо. Відповідно до пояснень позивача від 25.04.2019 р. на ім`я Генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР Ломоносової О.О. позивач повідомив (Т. 1 а.с. 158), що до нього «звернувся [PERSON] за отриманням медичної допомоги у зв`язку з поганим самопочуттям. Паспорту не мав. Заведена картка. Відмовити в допомозі хворому я не міг, тому фактично його амбулаторний прийом був проведений не за місцем проживання та підписання декларації. Заява на обслуговування головному лікарю не подавалася, оскільки пацієнт був згодний підписати декларацію зі мною як з лікарем при з`явленні з паспортом. При цьому зазначаю, що амбулаторна карта містить запис від 27.06.2018 р. про відсутність лікарняних за останні 12 місяців зі слів [PERSON] ». Як встановлено судом на підставі наказу від 26.04.2019 р. №57 (Т. 1 а.с. 156) «Про погодження листків непрацездатності» для підвищення якості надання медичної допомоги, враховуючи експертизу тимчасової непрацездатності, а також достовірності даних, що вносяться до медичної документації, з метою контролю та недопущення порушень, зазначених в акті перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності ДОЗН ДМР від 15.04.2019 р. наказано медичному директору [PERSON] взяти під особистий контроль експертизу тимчасової непрацездатності пацієнтів, що обслуговуються лікарем загальної практики - сімейним лікарем амбулаторії ЗПСМ №1 [PERSON] та забезпечити видачу листків непрацездатності за особистим погодженням; зав. амбулаторії [PERSON] наказано проводити моніторинг ведення медичної документації та видачі листків непрацездатності лікарем загальної практики - сімейним лікарем [PERSON] ; секретарю керівника Озерної А.В. - довести даний наказ до відома вказаних в ньому осіб під розпис). Позивач ознайомлений із даним наказом, що підтверджується його підписом. Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи (Т. 1 а.с. 229-235) від 10.02.2020 р. (Т. 1 а.с. 229-235) підпис від імені [PERSON] , розташований в графі «(підпис)» наказу №118-к від 25.04.2019 р., виконаний [PERSON] ; підпис від імені [PERSON] , розташований в графі «Лікар загальної практики сімейний лікар амб. ЗПСМ №1» наказу №57 від 26.04.2019 р., виконаний [PERSON] ; діагностичних ознак природного та/або штучного характеру у підписі від імені [PERSON] в графі «(підпис)» наказу №118-к від 25.04.2019 р. не виявлено; рукописні записи, якими виконаний текст пояснювальної від 25.04.2019 р., що починаються «Генеральному директор …» та закінчуються «… [PERSON] » та підпис від імені [PERSON] під текстом - виконані [PERSON] . Процесуальні дії у справі: - ухвалою суду від 27.08.2019 р. за клопотанням позивача витребувані докази: Витребувати у Комунального некомерційного підприємства Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8 (49087, м. Дніпро, вул. С. Ковалевської 53-а) наступні докази: * оригінали наказів від 25.04.2019 року № 118-к «Про оголошення догани [PERSON] » та від 26.04.2019 року № 57 «Про погодження листків непрацездатності» для огляду у судовому засіданні та проведення почеркознавчої експертизи; * всі наявні матеріали щодо службового розслідування стосовно видачі пацієнту [PERSON] листка непрацездатності серії АДЛ [NUMBER] включаючи акт перевірки, письмові пояснення [PERSON] та інші документи що слугували підставою для винесення наказу про оголошення догани; витребувано у Департаменті охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75-а) та Первинної профспілкової організація комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги (49087, м. Дніпро, вул. С. Ковалевської 53-а) належним чином завірені документи, що були складені внаслідок розгляду скарги [PERSON] від 07.06.2019 р.; - ухвалою суду від 15.10.2019 р. позовну заяву [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8, де треті особи: Департамент охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради та Первинна профспілкова організація комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення заборгованості по заробітній платі залишено без руху, надано строк для сплати судового збору в розмірі 1536 грн. 80 коп. ( по 768 грн. 40 коп. за кожну позовну вимогу немайнового характеру) та додання документів, що підтверджують сплату судового збору; - ухвалою суду від 23.10.2019 р. в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову [PERSON] до\~ Комунального некомерційного\~підприємства «Дніпропетровський\~ центр первинної\~ медико-санітарної\~допомоги №8»,\~де треті\~особи:\~Департамент охорони\~здоров`я населення\~Дніпровської міської\~ради та\~Первинна профспілкова\~організація комунального\~некомерційного підприємства\~«Дніпровський центр\~первинної медико-санітарної\~допомоги №8»\~про скасування\~наказу про\~притягнення до\~дисциплінарної відповідальності\~та стягнення\~заборгованості по\~заробітній платі\~відмовлено; \~ - ухвалою суду від 23.10.2019 р. заяву представника позивача про забезпечення доказів повернуто представнику позивача; - ухвалою суду від 23.10.2019 р. у справі призначено судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлені наступні питання: * чи виконано підпис про ознайомлення від імені [PERSON] та проставлена поруч із цим підписом дата про ознайомлення у наказі Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради від 25.04.2019 №118-к «Про оголошення догани [PERSON] » тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою; * чи виконано підпис про ознайомлення від імені [PERSON] у наказі Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради від 26.04.2019 №57 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою; - ухвалою суду від 19.03.2020 р. провадження у справі поновлено. Правовідносини між учасниками дано справи виникли із захисту трудових прав працівника (позивача). Дослідив докази, надані в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Розв`язуючи вимогу позову про визнання незаконними наказів та про їх скасування суд керується наступним. За ст. 76 ЦПК України (ч. 1 та ч. 2 )доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Щодо посилання позивача на те, що йому не було відомо про накладання дисциплінарного стягнення, службове розслідування відносно нього не проводилося, роботодавець не пропонував йому надати будь-яких пояснень з приводу порушень, та він не був ознайомлений з наказом про оголошення йому догани, підпис про ознайомлення з наказом №118-к вчинений не позивачем, а невідомою особою, то зазначене спростовується письмовими доказами: наказом від 25.04.2019 р. №118-к (Т. 1 а.с. 157), наказом від 26.04.2019 р. №59 (Т. 1 а.с. 156), власноруч складеною позивачем пояснювальною від 25.04.2019 р. (Т. 1 а.с. 158), висновком судово-почеркознавчої експертизи від 10.02.2020 р. тощо. Разом з тим, відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи (Т. 1 а.с. 229-235) від 10.02.2020 р. (Т. 1 а.с. 229-235) підпис від імені [PERSON] , розташований в графі «(підпис)» наказу №118-к від 25.04.2019 р., виконаний [PERSON] ; підпис від імені [PERSON] , розташований в графі «Лікар загальної практики сімейний лікар амб. ЗПСМ №1» наказу №57 від 26.04.2019 р., виконаний [PERSON] ; діагностичних ознак природного та/або штучного характеру у підписі від імені [PERSON] в графі «(підпис)» наказу №118-к від 25.04.2019 р. не виявлено; рукописні записи, якими виконаний текст пояснювальної від 25.04.2019 р., що починаються «Генеральному директор …» та закінчуються «… [PERSON] » та підпис від імені [PERSON] під текстом - виконані [PERSON] . За ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 зазначеного вище кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до наказу від 25.04.2019 р. №118-к «Про оголошення догани [PERSON] » догана оголошена за виявленим проступком: порушення трудової дисципліни, яке полягає в порушенні лікарем вимог наказу МОЗ України від 14.02.2012 р. №110 при видачі листка непрацездатності серії АДЛ [NUMBER] [PERSON] з 27 червня по 03 липня 2018 року, встановлених Актом перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради від 15.04.2019 р., а саме: лікарняний листок видавався без пред`явлення паспорту; амбулаторний прийом хворого проводився не за місцем мешкання і підписання декларації; заява на обслуговування головному лікарю не надана; страховий анамнез за останні 12 місяців не зібраний, в амбулаторній картці не відмічено. Відповідно до Акту перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності від 15.04.2019 р. (Т. 1 а.с. 136-137), який складений комісією у складі: голови комісії [PERSON] , членів комісії [PERSON] , [PERSON] на підставі наказу від 11.04.2019 р. №197 ДОЗН ДМР, проведено перевірку обґрунтованості видачі [PERSON] , 1969 р.н., наступних лікарняних листків: -фахівцями КЗ «Дніпровська дитяча міська клінічна лікарня №6» ДМР листа тимчасової непрацездатності (далі ЛН) серії АДІ [NUMBER] 934885 з 18 по 23 квітня 2018 року; -фахівцями КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР ЛН серії АДЛ №934689 з 27 червня по 03 липня 2018 року; -фахівцями КЗ «Міська клінічна лікарня №6» ДМР ЛН серії АДО №951660 з 09 липня по 20 липня 2018 року, серії АДС №034845 з 11 по 15 березня 2019 року; -фахівцями КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР ЛН серії АДЛ №949237 з 01 по 17 серпня 2018 року, серії АДС №166571 з 28 грудня 2018 року по 17 січня 2019 року; серії АДС №174823 з 19 по 22 лютого 2019 року. При перевірці комісією по КНП «ДЦПМСД №8» ДМР встановлено, що медична карта амбулаторного хворого не відповідає вимогам наказу від 14.02.2012 р. №110, на титульній сторінці відсутня адреса місця мешкання, роботи, сигнальні покажчики (діагноз, строки перебування на лікарняному листку). Лікарняний листок серії [NUMBER] з 27 червня по 03 липня 2018 року видавався без пред`явлення паспорту; в журналі (форма 036/о) запис зроблено не по датам (зростання) видачі лікарняних листків; амбулаторний прийом хворого проводився не за місцем мешкання і підписання декларації, заява на обслуговування головному лікарю не надана; страховий анамнез за останні 12 місяців не зібраний, в амбулаторній картці не відмічено. Згідно з вказаним актом від 15.04.2019 р. комісія пропонувала керівникам медичних закладів: провести додатковий інструктаж по вивченню інструкції №455 та наказу №189 МОЗ України серед лікарів вищезазначених закладах, всім лікарям ІІ рівня «КДВ» вести форму №074/о, видача лікарняних листків хворим з діагнозами, які відносяться до компетенції сімейних лікарів, проводити тільки при наявності підписання декларації та паспорту; головним лікарям прийняти дисциплінарні стягнення до лікарів, які допустили помилки при видачі та продовженні листків непрацездатності тощо. Пояснюючи, 25.04.2019 р. позивач письмово на ім`я Генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР Ломоносової О.О. повідомив (Т. 1 а.с. 158), що до нього «звернувся [PERSON] за отриманням медичної допомоги у зв`язку з поганим самопочуттям. Паспорту не мав. Заведена картка. Відмовити в допомозі хворому я не міг, тому фактично його амбулаторний прийом був проведений не за місцем проживання та підписання декларації. Заява на обслуговування головному лікарю не подавалася, оскільки пацієнт був згодний підписати декларацію зі мною як з лікарем при з`явленні з паспортом. При цьому зазначаю, що амбулаторна карта містить запис від 27.06.2018 р. про відсутність лікарняних за останні 12 місяців зі слів [PERSON] ». Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За ст.\~140\~КЗпП України\~ трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Виходячи з вищенаведеного, вочевидь застосування відповідачем дисциплінарного стягнення шляхом видання відповідного наказу 25.04.2019 р. з дотриманням вимог ст.ст. 147, 148, 149 КЗпП України, а посилання позивача на порушення зазначених вище правових норм з боку відповідача є такими, що не відповідають встановленим судом фактам. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та про скасування наказу від 26.04.2019 р. №57, суд бере до уваги те, що в силу ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відтак, закон пов`язує право звернення до суду з дотриманням встановленого законом строку (3 місяці) та із наявністю порушеного права позивача: оскаржуваний позивачем від 26.04.2019 р. наказ не стосується прав та/або обов`язків позивача. Даний наказ стосується із встановленням термінів його виконання (2 місяці, постійно) наступних осіб: медичного директора [PERSON] , якій наказано взяти під особистий контроль експертизу тимчасової непрацездатності пацієнтів, що обслуговуються лікарем загальної практики - сімейним лікарем амбулаторії ЗПСМ №1 [PERSON] та забезпечити видачу листків непрацездатності за особистим погодженням; зав. амбулаторії [PERSON] , якій наказано проводити моніторинг ведення медичної документації та видачі листків непрацездатності лікарем загальної практики - сімейним лікарем [PERSON] тощо; а також секретаря керівника [PERSON] (останній наказано довести даний наказ до відома вказаних в ньому осіб під розпис). Як слідує з преамбули, фактично даний наказ, виданий Генеральним директором КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради, визначає мету його видання - підвищення якості надання медичної допомоги, достовірності даних, що вносяться до медичної документації, з метою контролю та недопущення порушень, зазначених в акті перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності ДОЗН ДМР від 15.04.2019 р. (Т. 1 а.с. 156). Позов не містить підстав визнання наказу від 26.04.2019 р. №57 незаконним. Відтак, відсутність порушеного права позивача виданням наказу від 26.04.2019 р. є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV\~цього Кодексу). Суд погоджується із слушністю доводів представника відповідача -1 щодо пропущення з боку позивача строку звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів, визначеного ч. 1 ст. 233 КЗпП України: позивач звернувся до суду 22.08.2019 р. (Т. 1 а.с. 1): працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «або повинен був дізнатися», що містяться в ч. 1 ст. 233 КЗпП України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Зазначена правова позиція викладена в постанові ВСУ від 22.02.2017 №6-17цс17. Як встановлено судом на підставі наказів від 25.04.2019 р. та від 26.04.2019 р., про існування наказу від 25.04.2019 р. позивач дізнався 26.04.2019 р., про що свідчить його підпис про ознайомлення з наказом та проставлена ним власноруч дата такого ознайомлення (26.04.2019 р.). Як встановлено судом позивач був обізнаний про існування наказу від 26.04.2019 р., про що свідчить його підпис у даному наказі про ознайомлення. Наказ від 26.04.2019 р. не містить дати ознайомлення із ним позивача. Втім, наявність підпису позивача про ознайомлення із наказом від 2604.2019 р. (оскільки протилежного позивачем не доведено) свідчить про те, що позивач дізнався та був обізнаний про існування даного наказу в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Згідно з ч. 1 ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Щодо поважності причини пропуску строку, установленого статтею 233 КЗпП України, позивач посилається на те, що про існування наказу від 25.04.2019 р. №118-к він дізнався у серпні 2019 р., отримавши відповідь на адвокатський запит, а підпис про ознайомлення лікаря з цим наказом підроблено. Втім, суд не знаходить зазначені позивача слушними, оскільки спростовуються письмовими доказами (висновком експерта від 10.02.2010 р., наказом від 25.04.2019 р. №118-к, пояснювальною позивача від 25.04.2019 р.), яким суд вже дав оцінку. Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не надав суду доказів в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги в частині незаконності наказів, та інших обставин, що мають значення для справи. Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Доводи позивача не спростовують висновків суду, зазначених вище. За наведених вище обставин позовні вимоги позивача в частині визнання незаконними наказів від 25.04.2019 р. №118-к та від 26.04.2019 р. №57 та їх скасування задоволенню не підлягають. Розв`язуючи вимогу позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі та відмовляючи в її задоволенні, суд керується наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Частиною 3 ст. 97 КЗпП встановлено, що конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Між відповідачем та колективом від імені якого діяв голова Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» укладений Колективний договір (а.с. 44-107), складовою якого є Додаток №3 «Положення про преміювання працівників Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради» (надалі по тексту Положення про преміювання). Згідно з п. 1.1 Положення преміювання працівників підприємства здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати праці Підприємства за підсумками роботи за місяць/квартал/рік. Працівникам Підприємства відповідно до цього Положення можуть призначатися та виплачуватися разові та періодичні премії (п. 1.3.). Відповідно до п.п. 1.4, 3.3 Положення про преміювання керівнику Підприємства надається право позбавляти премії частково або повністю у разі порушення трудової виробничої дисципліни і правил трудового розпорядку. Зменшення розміру премій або позбавлення її повністю здійснюється наказом по Підприємству за той період, в якому було допущено порушення, із зазначенням причин згідно з переліком упущень. Одноразово у місяці, в якому працівник припустився правопорушення, або в наступному місяці на підставі наказу генерального директора (а.с. 88-94). Отже Положення про преміювання передбачає одноразовість позбавлення премії та єдину правову підставу для такого позбавлення наказ генерального директора підприємства. Як вбачається із Листа відповідача від 01.08.2019 р. за №145/12/03, позивачеві з 16 квітня виплата відсотків за декларації призупинена згідно наказу №118-к від 25.04.2019 р. «Про оголошення догани [PERSON] » та відсотки за декларації не нараховувалася та не сплачувалася у травні та червні 2019 року (а.с. 21-24). В той же час згідно преамбули Положення про преміювання, система преміювання вводиться з метою зміцнення трудової та виконавчої дисципліни. Керівнику підприємства надається право позбавляти премії, в тому числі і повністю, у разі порушення трудової, виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку. Водночас Наказом №118-к від 25.04.2019 р. не передбачено позбавлення позивача відсотків за декларації. Інших наказів про позбавлення позивача відсотків за декларації суду не надано. Підстави, умови і порядок преміювання визначені розділом 2 Положення про преміювання. За рішенням Адміністрації в окремих випадках за виконання особливо важливої роботи або з нагоди ювілейних та святкових дат працівникам може бути виплачена одноразова премія (п. 2.1 Положення). Розміри премій співробітникам за виконання показників встановлюються без обмежень і визначаються (п. 2.4): -кожному працівникові за поданням керівника (старшого працівника відділу, підрозділу тощо); -керівнику відділу, підрозділу за поданням заступника керівника Підприємства; -преміювання окремих працівників за виконання особливо важливих доручень керівництва, завдань, за умови своєчасного та якісного виконання поставлених завдань; при цьому, розмір (конкретна сума) премії визначаються керівником Підприємства, керівником підрозділу тощо залежно від обсягу, терміновості та важливості завдання; -в межах фонду заробітної плати може нараховуватися декілька премій працівникам, які протягом місяця, кварталу сумлінно виконували кілька різни завдань, поставлених керівником Підприємства, керівником підрозділу, відділу відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи. Таким чином, премії можуть бути нараховані за кожний випадок виконання умов преміювання незалежно від того скільки таких випадків буде впродовж місяця, кварталу; -преміювання у зв`язку з ювіле6ими датами; -у зв`язку з державними, професійними, святковими датами. Премії виплачуються працівникам за поданням керівника відділу, а керівникам відділів за поданням заступника керівника підприємства (п. 2.7 Положення). Проект наказу про преміювання працівників Підприємства готується заступниками генерального директора та керівниками підрозділів і надається для розгляду генеральному директору Підприємства (п. 2.13 Положення). Заперечуючи проти позову, відповідач наголошував на тому, що премія, передбачена Положенням про преміювання, та на яку, як на підставу вимог посилається позивач, є періодичною і має заохочувальний характер, з чим суд погоджується, оскільки це відповідає п. 1.1. та п 1.2, 1.3 Положення про преміювання. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення (протягом року з моменту накладення стягнення, якщо воно не було зняте достроково окремим наказом роботодавця) до працівника не застосовують заходи заохочення ( ч. 3 ст. 151 КЗпП України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не було надано доказів у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України (наказів) на підтвердження преміювання позивача (разові, періодичні) з підстав, визначених Положенням про преміювання, у тому числі до притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, на підставі яких суд мав би змогу встановити факт, що позбавлення позивача відсотків за декларації протягом певного часу ототожнюється із премією (конкретна сума або відсоток), яка передбачена зазначеним вище Положенням про преміювання. Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Відтак, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача саме премії з підстав, зазначених в позовній заяві, на даний час відсутні. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Щодо розподілу судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України), то судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового з бору з вимог немайнового характеру в сумі 1\~537 грн. (Т. 1 а.с. 179), а також витрати позивача, пов`язані зі сплатою ним витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 7\~536,00 грн. (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України), підлягають віднесенню на рахунок позивача, оскільки в задоволенні позовних вимог немайнового характеру відмовлено (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позивач має пільги щодо сплати судового збору з вимоги майнового характеру, та в задоволенні позовної вимоги майнового характеру відмовлено, підстави для застосування ч. 6 ст. 141 ЦПК України відсутні. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом, відповідач поніс витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 4\~521,60 грн. (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України), у зв`язку з чим такі витрати в силу ч. 7 ст. 141 ЦПК України мають бути компенсовані за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed