Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

\~Звернувшись до суду з позовом до Міського комунального підприємства «Комунтранс» про захист прав споживачів (а.с.24-25), [PERSON] просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок плати за вивезення твердих побутових відходів, виключивши із розрахунку плати за вивезення твердих побутових відходів [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 2018 року. В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на те, що він зареєстрований та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . Він є власником цього будинку на підставі договору купівлі-продажу від 21 квітня 2003 року. В зазначеному житловому будинку, окрім нього, зареєстровані: його дружина [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , його дочка [PERSON] . Проте, його колишня дружина [PERSON] та дочка [PERSON] за місце реєстрації не мешкають. Договір про надання послуг між ним та відповідачем не укладався, проте він сплачує вартість послуг відповідача за вивезення твердих побутових відходів та отримує субсидію. З 2019 року його було повідомлено, що відповідач нараховує плату за вивезення твердих побутових відходів на 4 осіб. Тобто нараховує плату також на його колишню дружину та його дочку, які за цією адресою не мешкають з 01.09.2018 року. 24 квітня 2019 року та 01 липня 2019 року він звертався до відповідача із заявою про перерахунок послуг із вивезення твердих побутових відходів на фактично кількість мешкаючих. До заяви ним було долучено рішення суду, яке підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] за цією адресою не мешкають. Листом від 05 липня 2019 року відповідач відмовив йому у перерахунку. Відмова мотивована тим, що згідно із «Положенням про санітарну очистку міста Костянтинівки» для населення нарахування за вивезення твердих побутових відходів проводиться згідно з реєстрацією його місця мешкання. Також йому було рекомендовано для отримання перерахунку за вивезення сміття надати довідку про підтвердження кількості зареєстрованих осіб. Вважає, що нарахування плати за осіб, які зареєстровані, але фактично не мешкають за цією адресою порушують його права з огляду на таке. З 2017 року ним періодично подавалися заяви до відповідача з вимогами здійснювати нарахування на фактично мешкаючих осіб, але з 2019 року відповідач відмовився це роботи. Так, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2017 року по справі № 233/605/17 було визнано незаконними дії управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради щодо нарахування субсидії з урахуванням доходу [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що зазначені особи за цією адресою фактично не мешкають. Тобто рішенням суду встановлено факт не проживання зазначених осіб за цією адресою. Управлінням соціального захисту населення проводиться нарахування субсидії «на фактично мешкаючих осіб», та ці дані автоматично передають до комунальних служб, в т.ч. до КП «Комунтранс». Також факт того, що зазначені особи не мешкають за цією адресою підтверджується, зокрема, довідкою КП «СЕЗ». Так, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , а дочка [PERSON] мешкає у м. Києві. Також звертає увагу на те, що до 01 вересня 2018 року за його заявами йому було здійснено перерахунки та нарахування на [PERSON] та [PERSON] було виключено. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості. В той же час п.6 ч.1 ст. 7 Закону встановлює, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до п.11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадку та порядку, передбачених договором. Він, як споживач, добросовісно виконує свої обов`язки, передбачені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та постійно інформує відповідача про фактичну кількість проживаючих осіб, із наданням підтверджуючих документів (довідки, рішення суду). Згідно із п.5 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Він, як споживач, здійснює оплату послуг (з урахуванням наданої субсидії) та заборгованості не має. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі, відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення копії ухвали. Залучено до участі в розгляді даної справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] (а.с.28). Копію ухвали судді від 02 вересня 2019 року відповідач отримав 13 вересня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34). У строк встановлений ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.09.2019 року відповідач МКП «Комунтранс» відзив на позовну заяву не подав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] письмових пояснень на позов не подали. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що Міське комунальне підприємство «Комунтранс» надає послуги з вивезення твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] , що не є спірним в даній справі. У будинку [ADDRESS] у спірний період часу були зареєстровані: позивач [PERSON] - власник; [PERSON] - дружина; [PERSON] - колишня дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] , 2012 року народження, - онук. Дані обставини встановлені на підставі довідки № 1625 від 11 липня 2019 року, виданої КП «Служба єдиного замовника» - а.с.16. Згідно ж з цією довідкою, [PERSON] , [PERSON] фактично не мешкають за вказаною адресою з вересня 2010 року. За твердженням позивача, з 01 вересня 2018 року нарахування вартості послуг за вивезення твердих побутових відходів здійснювалось відповідно до кількості осіб, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , що відповідачем не спростовано. Листом від 29 травня 2019 року № 181/1 відповідач повідомив позивача про те, що згідно з «Положенням про санітарну очистку міста Костянтинівки» для населення (фізичних осіб) нарахування за вивезення твердих побутових відходів проводиться згідно з місцем його реєстрації мешкання. Підстав для проведення перерахунку за адресою: [ADDRESS] не має, оскільки за цією адресою в базі підприємства зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також відповідачем було роз`яснено позивачу, що для проведення перерахунку оплати послуг за вивезення сміття слід надати довідку, яка підтверджує фактичне проживання осіб, та звернув увагу на те, що надана позивачем копія постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2017 року не є підставою для перерахунку оплати за вивезення твердих побутових відходів, оскільки в даній постанові було чітко вказано термін призначення житлової субсидії ( з січня 2017 року по квітень 2017 року включно) а.с.7. 01 липня 2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою та просив зробити перерахунок вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів відповідно до кількості фактично проживаючих осіб на підставі рішення суду від 15.10.2017 року а.с.8. Листом від 05.07.2019 року № 217/01 відповідач повторно повідомив позивача про те, що згідно з «Положенням про санітарну очистку міста Костянтинівки» для населення (фізичних осіб) нарахування за вивезення твердих побутових відходів проводиться згідно місця його реєстрації мешкання. Підстав для проведення перерахунку за адресою: [ADDRESS] не має, оскільки за цією адресою в базі підприємства зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також відповідачем було роз`яснено позивачу, що для проведення перерахунку оплати послуг за вивезення сміття слід надати довідку, яка підтверджує кількість зареєстрованих осіб за даною адресою, та звернув увагу на те, що надана позивачем копія постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2017 року не є підставою для перерахунку оплати за вивезення твердих побутових відходів, оскільки дана постанова була надана для призначення житлової субсидії (з січня 2017 року по квітень 2017 року включно) та розрахована на управління соціального захисту населення а.с.9. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок плати за вивезення твердих побутових відходів, виключивши із розрахунку плати за вивезення твердих побутових відходів [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 2018 року, суд виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.1 частини 1 ст.\~7, п.5 частини 2 ст.\~7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З частини першої та третьої\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ вбачається, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Тобто реалізація права споживача на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів законодавцем поставлена в залежність від документального підтвердження такої відсутності. Пунктом 5 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок виконавця комунальної послуги розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. З наданих позивачем доказів вбачається, що при зверненні до відповідача з заявою про перерахунок від 24.04.2019 року та від 01.07.2019 року на підтвердження фактичного не проживання третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , позивачем була надана постанова Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2017 року № 233/605/17, якою було, зокрема зобов`язано Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради призначити [PERSON] з січня 2017 року житлову субсидію з урахуванням доходу [PERSON] та без урахування доходів [PERSON] та [PERSON] а.с. 10-11. Зазначена постанова Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не містить інформації щодо фактичної відсутності третіх осіб [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 01 вересня 2018 року та/або обов`язку відповідача здійснити позивачу перерахунок вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів з 01 вересня 2018 року, а тому суд приходить до висновку, що підстав для здійснення перерахунку вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів у спірній період часу на підставі постанови суду № 233/605/17 від 15.10.2017 року не має. Доказів про те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про проведення перерахунку надавались документи про фактичну відсутність [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у спірний період часу позивачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Тобто, позивачем не доведений факт дотримання встановленого Законом порядку реалізації права на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Надана суду довідка № 1625 на підтвердження відсутності [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] датована 11 липня 2019 року (а.с.16). Тобто, зазначена довідка отримана позивачем після звернення до відповідача та отримання ним листів відповідача про відмову у здійсненні перерахунку, а тому ця довідка не могла бути врахована відповідачем при розгляді заяв позивача про перерахунок. Факт призначення позивачу субсидії «на фактичну кількість проживаючих осіб» у відповідності до п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є підставою для здійснення перерахунку вартості послуг відповідача, оскільки, як зазначалось раніше, реалізація такого права поставлена в залежність від подання відповідних документальних підтверджень. А доказів про надання таких підтверджень відповідачу позивачем не надано. Здійснення відповідачем до 01 вересня 2018 року за заявами позивача перерахунку та виключення нарахувань на [PERSON] та [PERSON] також не може бути підставою для проведення такого перерахунку в подальшому без відповідного документального підтвердження. За таких обставин, встановивши, що при розгляді звернень позивача, у зв`язку із відсутністю документального підтвердження фактичної відсутності третіх осіб [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 01 вересня 2018 року, у відповідача були відсутні підстави для здійснення перерахунку вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. \~

Outcome: dismissed