Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що вона, [PERSON] 13 липня 2011 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна придбала частину житлового будинку за адресою: м. Камянське (м. Дніпродзержинськ) вул. [PERSON] ([PERSON]) б. № 3А, на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 січня 2013 року, даний договір було визнано дійсним та визнано за нею право власності на будинок. Нею зареєстровано її право власності на будинок реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області та надано [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 8696866 від 30.08.2013 року, номер запису про право власності: 2304308 реєстраційний номер 144980912104. [PERSON] є сином її чоловіка [PERSON]. Вона зареєструвала [PERSON] в будинку 27.07.2014 року, але в будинку він не мешкає і місце його проживання їй невідоме. Звернувшись з заявою про призначення їй субсидії на сплату комунальних послуг, бо у неї невелика пенсія, дізналася що при призначенні субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих осіб. Такими діями відповідач порушує її правомірні та законні права, як власника. На підставі зазначеного позивачка просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 3А по вулиці Вячеслава Чорновола ([PERSON]) у м. Камянське (м. Дніпродзержинськ) та зняти його з реєстрації за цією адресою. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судовому засіданні був відсутній. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. 74,76 ЦПК України - шляхом оголошення в газеті, а також судовими повістками. Відповідач заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги позивача підтримав. Представник третьої особи - відділу реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування адміністрації Південного району Камянської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю, ніяких заперечень на позов не надано. Враховуючи вищенаведене і прийняття суддею ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що будинок № 3А по вул. Вячеслава Чорновола ([PERSON]) в м. Камянське (м. Дніпродзержинську) належить [PERSON], що підтверджується копією рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 січня 2013 року (ар.с.7-8) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № витягу: 8696866, номер запису про право власності: 2304308 від 12.08.2013 року (ар.с.11). Відповідно до акту № 13 про фактичне проживання (не проживання) осіб від 25.10.2016 року виданого головою квартального комітету № 8 Південного району [PERSON], зазначено, що в будинку № 3А по вул. Вячеслава Чорновола ([PERSON]) в м. Камянське (м. Дніпродзержинську) зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а фактично проживають [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (ар.с.12). Факт реєстрації відповідача в будинку № 3А по вул. Вячеслава Чорновола ([PERSON]) в м. Камянське (м. Дніпродзержинську) також підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 17.11.2016 року (ар.с.30). Відповідно до акту № 2/8 про фактичне проживання (не проживання) осіб від 05.01.2017 року виданого головою квартального комітету № 8 Південного району [PERSON], зазначено, що в будинку № 3А по вул. Вячеслава Чорновола ([PERSON]) в м. Камянське (м. Дніпродзержинську) зареєстрований відповідач [PERSON], однак з 30.04.2014 року за даною адресою не проживає та його особистих речей в будинку не має (ар.с.41). Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений й його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаній квартирі понад року при відсутності поважної причини. Тому, в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням позов підлягає задоволенню . Однак вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, так як вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням згідно з нормами житлового і цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК України). Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

Outcome: partial