Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, 105/40, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року відповідач виїхав з квартири, та з того часу не проживає. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в квартирі просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеній квартирі понад один рік без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2013 року, є власником квартири [ADDRESS]. Право приватної власності за [PERSON] зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 178038414103 (а.с. 4). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сімї № 128 від 20.04.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 13 зворот). Відповідно акту від 20.04.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2015 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 40 в будинку № 105 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved