overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 08 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до відповідача з позовом, яким просив визнати останнього таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Вказав, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в будинку не проживає з 2012 року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивач зазначав, що реєстрація відповідача у будинку не дає йому можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Позивач [PERSON] надав до суду заяву де просив справу розглядати без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Фактичні обставини справи встановлені судом. Встановивши фактичні обставини, з`ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. Відповідно до договору купівлі- продажу житлового будинку від 03.10.2019 право власності на житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] .(а.с.11,12). Довідкою начальника квартального комітету Заіка А.М. №21 від 03.10.2019 року зазначено, що відповідач у справі [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не мешкає з 2012 року.(а.с.13) Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Реєстрація відповідача, який не проживає разом у будинку з 2012 року, створює перешкоди у користуванні майном,отже позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком, обґрунтовані, та підлягають задоволенню, оскільки порушене право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 15 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 жовтня 1998 року місце реєстрації м.Ізюм Харківської області, відділ реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 336. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалася в 2018 році, через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 17 жовтня 1998 року місце реєстрації м.Ізюм Харківської області, відділ реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 336, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. (а.с.9) У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] .(а.с.10). Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у 2018 році. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачка побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 15 січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яким просила встановити належність [PERSON] актового запису про шлюб №150 складеного 15 квітня 1977 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ізюм Харківської області на ім`я [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи надала суду письмову заяву в якій просить слухати справу без їх участі, з заявленими вимогами згодні. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши докази, додані до заяви про встановлення належності правовстановлюючого документу, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ №656019 підтверджено факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 01 листопада 2018 року.(а.с.7). У свідоцтві про укладення шлюбу 1-ВЛ №415981 зазначено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 15 квітня 1977 року.(а.с.8). Із копії свідоцтва про народження [PERSON], вбачається, що його датою народження є [INFO]. ( а.с.8). Таким чином, заявником обґрунтовано помилку органу, який видавав документи, що дає зробити висновок про належність цього документу одній і тій же особі, а відтак дана заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 18 червня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просить суд встановити юридичний факт про те, що трудова книжка серії [NUMBER] належить йому, [PERSON] , [INFO] , уродженцю села Степано - Кринка Амвросіїського району, Донецької області, РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування заяви посилається на те, що при його зверненні до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області за консультацією з питань призначення йому пенсії за віком з`ясовано, що в трудовій книжці є виправлення в даті його народження, в зв`язку з чим він не може оформити пенсію. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа, Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області через канцелярію суду надали письмову заяву в якій просять суд розглядати справу без участі їх представника , при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши докази, додані до заяви про встановлення належності правовстановлюючого документу, суд приходить до наступного. Із копії свідоцтва вбачається, що [PERSON] народився [INFO] ( а.с.14). Рік народження заявника в трудові книжці виправлено на 1959 ( а.с.10). Із копії паспорта заявника вбачається, що його дата народження [INFO] (а.с.9). Про підставність вимог заявника свідчать тотожність запису дати народження в документах, котрі стосуються особи заявника, а саме: в паспорті (а.с. 6), довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.15), в свідоцтві про народження заявника (а.с.14), в яких запис прізвища, імені та по батькові заявника [PERSON] співпадає з записами у правовстановлюючому документі з приводу встановлення факту належності якого заявник звернулася до суду, за винятком неправильного запису написання дати народження, яку заявник обґрунтовує помилкою органу, який видавав документи, що дає зробити висновок про належність цього документу одній і тій же особі, а відтак дана заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 29 липня 2019 року [PERSON] звернулася до відповідача з позовом, яким просила визнати останню такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Вказувала, що відповідач, хоча і зареєстрована за вказаною адресою, проте в будинку не проживає з 2017 року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивач зазначала, що реєстрація відповідача у будинку не дає йому можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Позивач [PERSON] надала до суду заяву де просила справу розглядати без її участі, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Фактичні обставини справи встановлені судом. Встановивши фактичні обставини, з`ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] . 20.04.2005 року до будинку [PERSON] прописана її донька [PERSON] , що підтверджено будинковою книгою. Довідкою начальника квартального комітету №20 зазначено, що відповідач у справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не мешкає з 2017 року. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Реєстрація відповідача, яка не проживає разом у будинку з 2017 року, створює перешкоди у користуванні майном,отже позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком, обґрунтовані, та підлягають задоволенню, оскільки порушене право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 31 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 березня 2014 року Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалася в 2018 році, через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, де просив справу розглядати без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 18 березня 2014 року Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 01, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у 2018 році. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 31 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 квітня 2001 року Червонооскільською с/радою Ізюмського району, актовий запис № 06. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалася в липні 2016 року, через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 27 квітня 2001 року Червонооскільською с/радою Ізюмського району, актовий запис № 06, зареєстровано шлюб між сторонами у справі. У період шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у липні 2016 року. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачка побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд визнати останню особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] .Відповідачка є онукою позивача та зареєстрована в спірній квартирі з 07.11.2013 року, але фактично з 2013 року в ній не мешкає. Місце перебування відповідачки позивачу не відомо. Реєстрація відповідачки в квартирі позивача чинить йому перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, позбавляє позивача оформити субсидію, що ставить позивача в скрутне становище, оскільки єдиним його доходом є пенсія. Відповідач, належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі, вдруге поспіль в судове засідання не з`явилася, відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надсилала. Доказів того, що відповідач з поважних причини пропустив строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження матеріали справи не містять. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справи за наявними матеріалами. Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь -якої зі сторін про інше. Cторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи у спрощеному провадженні, належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причин своєї неявки, відзиву на позов не подав, тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати втративши право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Ізюмською. Державною нотаріальною конторою 09 вересня 1987 року та зареєстрованого в реєстрі за № 41-42. Відповідач зареєстрований в будинку позивача з 2012 року, але ніколи не проживав за місцем реєстрації. Місце проживання відповідача позивачу достовірно не відоме. Реєстрація відповідача в будинку позивача чинить останньому перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, позбавляє позивача оформити субсидію. Представник позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, вдруге поспіль в судове засідання не з`явився, відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надсилав. Доказів того, що відповідач з поважних причини пропустив строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження матеріали справи не містять. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справи за наявними матеріалами. Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь -якої зі сторін про інше. Cторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи у спрощеному провадженні, належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причин своєї неявки, відзиву на позов не подав, тому суд,

Outcome: approved