Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Івано-Франківська міська рада звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про знесення гаражу, який встановлено без відповідного дозволу та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки під вказаним обєктом Івано-Франківській міській раді, стягнення судового збору. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] самочинно встановив тимчасову споруду (гараж), чим здійснив також і самовільне захоплення земельної ділянки за адресою по вул..Чорновола,117 в м.Івано-Франківську, не отримавши належним чином згоди виконавчого комітету на тимчасове встановлення тимчасових споруд. Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав викладених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 18.05.2015р. заперечив щодо заявлених позовних вимог, вказавши, що на гараж татові був наданий дозвіл до 2001 року, а тому є належним дозволом, просив в задоволенні позову відмовити, в подальшому в судове засідання не зявився. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.02.2014р. був складений протокол №80 про адміністративне правопорушення (а.с.4), яким встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки в звязку з наявністю гаража, при чому в поясненнях [PERSON] зобовязався продовжити наданий до 2001 року дозвіл на встановлення гаражу, та винесено постанову адміністративної комісії від 13.03.2014р. за порушення ст..152 КУпАП (а.с.5). На момент подання позову до суду, а також час прийняття рішення, документи відповідачем не виготовлено, інших доказів щодо спростування цього факту, до суду не надано. Як вбачається з вимог ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності, а також державного контролю дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні і забудові відповідних територій, зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих обєктів. Окрім діючої норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради від 03.12.1997 року прийнято рішення №333 від 24.06.2014р. про знесення самовільно встановлених гаражів в т.ч. [PERSON] в місячний термін, яке не виконане відповідачем, про що складено Акт від 16.10.2014р. (а.с.6-7) Положенням про порядок надання та продовження терміну дії дозволу на тимчасове встановлення збірно-розбірних металевих гаражів в дворах багатоквартирних житлових будинків на території загального користування м.Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 28.02.2012 року №619-21 передбачено, що для надання дозволу чи продовження дії дозволу на встановлення тимчасове встановлення збірно-розбірних металевих гаражів в дворах багатоквартирних житлових будинків на території загального користування та оформлення земельної ділянки громадянам які отримали групу інвалідності (батько відповідача має дану пільгу) необхідно подати ряд документів на імя голови міської ради, відповідно до якого надається такий дозвіл на 10 років за рішенням виконкому та ради. Як встановлено судом таких дозволів відповідач належним чином не оформив, за відповідними дозволами до виконкому та Івано-Франківської міської ради не звертався (а.с.26), в заперечення даного факту відповідач суду належні документи не подав. Згідно ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як слідує зі ст..212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. За вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А тому позивач вправі подавати такі вимоги до відповідача. Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З врахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 391 ЦК України, ст..152, 212 ЗК України та

Outcome: approved