Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» зазначає, що 22 березня 2016 року на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів набуло права приватної власності на житлове приміщення у будівлі гуртожитку літ. А-2 на 1-му поверсі, поз. 1-14 загальною площею 208,2 кв.м. та а, а1 ганки, місцезнаходження якого: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, 31а, приміщення 25. Право власності на вказане приміщення було в установленому порядку зареєстровано за товариством. Але в подальшому виявлено, що дане приміщення захоплено [PERSON] Садіяром Ага-Лала огли, який перешкоджає представникам товариства в доступі до нього. За цих підстав позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні нерухомим майном, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 31а, приміщення, 25, шляхом виселення з нього відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] Садіяр Ага-Лала огли та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час і місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва, виданого 22 березня 2016 року [PERSON], приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, та зареєстрованим в реєстрі за № 296, Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента», що знаходиться за адресою: 65006, м. Одеса, вул. Вапняна, 54А, ідентифікаційний код юридичної особи 33085814, належить на праві власності майно, що складається з нежитлового приміщення у будівлі гуртожитку літ. А-2 на 1-му поверсі, поз. 1-14 загальною площею 208,2 кв.м. та а, а1-ганки, місцезнаходження якого: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, буд. 31а, приміщення 25, яке придбане за 1 014 194, 25 грн. та раніше належало [PERSON]. Право власності позивача на вказане приміщення 22 березня 2016 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 13855444. Згідно з актом від 8 квітня 2016 року, складеним представниками позивача, зазначене приміщення зайнято [PERSON] Садіяром Ага-Лала огли, у зв'язку з чим доступ до приміщення у представників власника відсутній. Також судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] Садіяру Ага-Лала огли на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2016 року належить на праві власності нежитлове приміщення загальною площею 171,9 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тверська, будинок 31а, приміщення 1. Відомості про право власності відповідача на приміщення 25 загальною площею 208,2 кв.м. за цією ж адресою відсутні. Відповідно до статті 41 Конституції України та частини 1 статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним. Зазначені положення кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником нежитлового приміщення № 25 загальною площею 208,2 кв.м., яке розташоване у будинку № 31 «а» по вулиці Тверській у місті Дніпрі (раніше Дніпропетровську), а відповідачем не надано суду доказів щодо наявності в нього прав на це приміщення, суд вважає, що позов є обґрунтованим та відповідно до статті 391 ЦК України слід усунути позивачу перешкоди в користуванні даним нежитловим приміщенням шляхом виселення з нього відповідача. Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1387 грн. У зв'язку із задоволенням позову згідно зі ст. 88 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved