Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Згідно позову, з відповідачем позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1983 року, шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 1117. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами в липні 2014 року припинені фактичні шлюбні відносини через різні погляди подружжя на взаємовідносини в сімї, матеріальне забезпечення сімї. Позивачка прийшла до переконання, що подальше збереження сімї стало неможливим. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. У судове засідання належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки суду не повідомив, документи, що підтверджують поважність причини неявки та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно свідоцтва про шлюб, 09 вересня 1983 року позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище - Лейта) [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Укладення шлюбу зареєстроване Амур-Нижньодніпровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 1117. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб розпався, відновлення шлюбних відносин позивачка категорично не бажає. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Вирішуючи позовні вимоги щодо розірвання шлюбу суд враховує наступне: Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 цього ж Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. За ч. 2 ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 11 червня 2015 року згідно вимог ст. 111 Сімейного кодексу, ч. 2 ст. 191 ЦПК України сторонам був призначений строк для примирення до 11 липня 2015 року і провадження у справі на цей час було зупинене. З процесуальної позиції сторін вбачається, що протягом зазначеного строку сторони не примирилися і позивачка наполягає на розірванні шлюбу судом. Оскільки судом вжито заходів до примирення подружжя, які результатів не дали, можливості для примирення подружжя на думку суду вичерпані, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають вирішенню по суті. На підставі вищенаведених фактичних обставин судом встановлено, що подальше збереження шлюбу супечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, і позовні вимоги про розірвання шлюбу на підставі ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved