Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 25 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору, у якому просив стягнути з відповідача на його користь 43\~127, 75 грн., з яких сума боргу 39\~925, 00 грн., та штрафні санкції у розмірі 3\~202, 75 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 квітня 2021 року між сторонами укладено договір купівлі метало пластикових виробів (вікон) на суму 39 925, 00 грн., з яких 13 925, 00 видано відповідачу готівкою у якості передплати. Також на виконання умов договору позивач передав відповідачу готівкою залишок коштів за договором 26 000,00 грн. Відповідно до п. 1. 4. Договору від 26 квітня 2021 року ФОП [PERSON] зобов`язався поставити товар [PERSON] в строк 14 робочих днів з моменту укладення Договору. Однак, відповідач своїх зобов`язання в строк встановлений умовами Договору не виконав, затягував строки їх виконання. Згідно з положеннями п. 1.4 Договору встановлено відповідальність за неотримання товару покупцем з вини продавця за кожний день після спливу 14-ти денного строку, ФОП [PERSON] повинен сплати штрафні санкції в розмірі 0, 005% від суми внесеної передплати. За період з 11 травня по 25 червня розмір штрафних санкцій за невиконання Договору становить 3\~202, 75 грн. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.09.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 19.10.2021 року. 08.10.2021 року позивач подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, 19.10.2021 року подав заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги просив задовольнити та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду останнім місцем проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому права такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З наявних в матеріалах справи поштових повідомлень №7303900905520, №7303900936620, довідок про доставку СМС на 16.09.2021 року та 19.10.2021 року встановлено, що у визначений судом строк, відповідач будучи повідомленою належним чином, відзиву на позов не подала про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. У судові засідання, призначені для розгляду справи по суті, відповідач не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неприбуття у судове засідання не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із постановленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. За договором №б/н від 26 квітня 2021 року ФОП [PERSON] зобов`язався продати, а [PERSON] зобов`язався придбати металопластикові вироби. (п. 1. Договору) Продавець зобов`язався поставити товар покупцю протягом 14 робочих днів з моменту укладення цього договору. За кожен календарний день неотримання товару покупцем, з вини продавця за закінченням обумовленого строку, продавець несе штрафні санкції в розмірі 0, 005 від суми внесеної передоплати (п.п. 1.4. Договору) Покупцем оплачено передплатою 13\~925, 00 грн., залишок платежу 3\~375, 00 грн. Відповідно до товарного чеку від 26.04.2021 року, виданого [PERSON] , аванс на металопластикові рами 13\~925, 00 грн.; залишок 23\~725, 00 грн.; аванс на матеріали 20\~000, 00 грн.; аванс на вигонку 6\~000, 00 грн. З розписки від 16 червня 2021 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 26 квітня 2021 року особисто готівкою отримав від [PERSON] , [INFO] грошові кошти в сумі 39\~925, 00 грн. для виконання робіт із переобладнання балконів за адресою його мешкання, з яких 13\~925 грн. в якості передплати за металопластикові вироби (вікна) згідно з умовами укладеного між ними договору від 26.04.2021 року. Оскільки станом на 16 червня 2021 року умови договору не виконано, [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] до 21 червня 2021 року включно отримані грошові кошти в повному обсязі в сумі 39\~925, 00 грн. Згідно розрахунку позивача за період з 11 травня по 25 червня розмір штрафних санкцій за невиконання Договору становить 3 202, 75 грн. За інформацією з ЄДР, отриманої судом у день розгляду справи, [PERSON] є фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність, у т.ч. за КВЕД 45.25.4 монтаж металевих конструкцій. ІV. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Положеннями ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За юридичною природою зобов`язання які виникли між позивачем та відповідачем є договором купівлі-продажу. Згідно ч.1 ст. 655, ч.1,2 ст.656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Положеннями ч.1, 2 ст. 662, ч.1 ст. 663 ЦК України передбачено зобов`язання продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу ст. 693 ЦК України, Якшо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати переджання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного повернення товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.. Як вбачається з матеріалів справи і доказів наданих суду між позивачем та відповідачем склалися договірні правовідносини з приводу купівлі-продажу товару металопластикових конструкцій, відповідно до якого позивач виконав свої обов`язки з оплати товару, а відповідач свого обов`язку щодо доставки товари покупцю у строки визначені законом не виконав, чим порушив умови договору. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч.1ст. 610 ЦК України). Виходячи з положень статей 6, 526 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства. За встановлених судом обставин, обов`язок щодо виконання покладених зобов`язань на відповідача передбачений як Законом так і договором не виконав, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми, як передплати за товар у розмірі 39\~925, 00 грн. підлягають задоволенню. П.п. 1.4. Договору передбачена відповідальність за кожен календарний день неотримання товару покупцем, з вини продавця за закінченням обумовленого строку в розмірі 0, 005 від суми внесеної передоплати. З наданого позивачем розрахунку встановлено, що за період з 11 травня 2021 року по 25 червня 2021 року до сплати з відповідача на користь позивача належить до стягнення сума у розмірі 3\~202, 75 грн. Положення договору в цій частині не суперечить вимогам закону, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість в цій частині позовних вимог, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції №0.0.2175432515.1 від 25.06.2021 року позивачем сплачено 908, 00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що позивачем понесено судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн., вирішуючи питання про правомірність стягнення яких, суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01)). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В підтвердження обґрунтованості понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000, 00 грн., позивачем до матеріалів справи долучено: акт наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, укладений 07.10.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , квитанцію №701129 від 07.10.2021 року, яким підтверджено факт оплати позивачем послуг з надання правової допомоги адвокатом Оніщенко В.І. у справі №766/10705/21 у розмірі 5 000, 00 грн. Суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу дійсними, необхідними, розумними, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, а отже такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved