Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 жовтня 2013 року. У належній їй на праві власності квартирі з її відома і згоди 10 грудня 2013 року були зареєстровані її син [PERSON] , невістка [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] . Однак у зв`язку із сімейними обставинами, з 01 січня 2014 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до теперішнього часу не проживають у спірному житловому приміщенні. Таким чином, враховуючи, що відповідачі більше року не проживають у належній позивачу квартирі, остання просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідачів негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. та зареєстрованого у реєстрі за № 2157, є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10330086 від 05 жовтня 2013 року (а.с. 6). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як видно з довідки ОСББ «Горького, 59» № 65 від 07 червня 2021 року, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача, зареєстровані її невістка [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 07 червня 2021 року, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 01 січня 2014 року не проживають за адресою: [ADDRESS] , оскільки виїхали до м. Києва (а.с. 7). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: approved