Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON]А, [PERSON] на його користь заборгованість за Договором кредиту у розмірі 9751,48 доларів США. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 25 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 175/3577-КР3576 на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до п.1.1 Договору кредиту, банк надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 40459,00 доларів США зі сплатою 11,90% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10 червня 2015 року, а [PERSON] зобовязалась повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобовязання за Договором кредиту перед відповідачем виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 40459,00 доларів США. 25 червня 2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту, було укладено Договір застави № ЗТЗ-3576 (далі-Договір застави) між Банком та відповідачем [PERSON] Відповідно п. 1.1. Договору застави предметом застави є рухоме майно, а саме: автомобіль марки BMW E87/1181, № кузова WBAUE71060E006282, державний номерний знак [NUMBER] (далі предмет застави). Також, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 25 червня 2008 року між позивачем та [PERSON], було укладено Договір поруки № 3576-П. 25 червня 2008 року з між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 3576-П/1. Згідно умов п.п. 1.1 Договорів поруки, поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позивальником зобовязань, щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку передбаченому Договором. Внаслідок порушення відповідачем [PERSON] умов Кредитного договору, станом на 16 грудня 2015 року, заборгованість по кредиту складає 9751,48 доларів США, з яких: -заборгованість за кредитом 5919,00 доларів США; -заборгованість за процентами 963,94 доларів США; -пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2572,94 доларів США; -пеня за несвоєчасне повернення відсотків 295,60 доларів США. Відповідач [PERSON], предявивши зустрічний позов до ПАТ «Укрсоцбанк» (т.1 а.с. 212-214), просить визнати Договір кредиту, укладений 25 червня 2008 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк», недійсним, посилаючись на те, що вона є споживачем банківських послуг. Між нею та відповідачем 25.06.2008 року був укладений споживчий кредит на купівлю автотранспорту. Однак банк, не повернувши їй екземпляр кредитного договору, шляхом омани, надавши до суду копію екземпляру кредитного договору, який нею не підписаний, та містить інші умови кредитування, ніж ті, що підписувала вона, намагається через суд стягнути суму заборгованості по кредиту, яка ним розрахована із неузгоджених нею умов. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2018 року скасовано заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/430/16-ц від 17 березня 2016 року та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с.139). Ухвалами Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.07.2018 року відзив [PERSON], зустрічна позовна заява [PERSON] залишені без руху із наданням строку на усунення недоліків (т.1 а.с. 195,196-197). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2018 року поновлено відповідачу [PERSON] строк для подання відзиву на позовну заяву та клопотання про витребування доказів; прийнято відзив [PERSON] на позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості. Витребувано з ПАТ «Укрсоцбанк» оригінали документів: кредитного договору № 175/3577-КР3576 від 25 червня 2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON]; договору застави № 3Т3-3576; договорів поруки від 25 червня 2008 року № 3576-П, № 3576-П/1, заяви [PERSON] про видачу кредиту від 17.06.2008 року; попередню інформацію про умови кредитування; анкету [PERSON] на отримання кредиту від 19.06.2008 року; квитанцію про видачу готівку № 481-01 від 25.06.2008 року (т. 2 а.с.5-6) Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2018 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним. (т. 2 а.с. 8-9). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2018 року підготовче засідання відкладено, повторно направлено копію ухвали суду від 17 липня 2018 року до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» для виконання (т.2 а.с.23). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2018 року у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено (т.2 а.с.88-89). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2019 року провадження у справі поновлено (т.2 а.с.138). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року залучено до участі в справі правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк» - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (т.2 а.с. 175). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду (т.2 а.с. 177). Представник позивача АТ «Укрсоцбанк» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заві. Зустрічний позов [PERSON] не визнав у повному обсязі з підстав, наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву (т.2 а.с. 32-33). Просив первісний позов задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON], представник відповідача адвокат [PERSON] у судове засідання не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. В наданій суду заяві, відповідач та її представник просили відмовити АТ «Укрсоцбак» в задоволенні позову, зустрічний позов задовольнити (т.2 а.с.188). Також, відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву АТ «Укрсоцбанк» (т.2 а.с.216), в якому відповідач не визнала позов в повному обсязі, пославшись на недоведеність позивачем заявлених позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (т. 2 а.с. 183,185), у судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, їх неявка згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов АТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] про визнання договору недійсним задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно із статтями 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Судом встановлено, що 25 червня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту № 175/3577-КР3576 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримала від позивача кредит у розмірі 40459,00 доларів США, зі сплатою 11, 9 процентів річних та з порядком погашення не пізніше 10 червня 2015 року (п.1.1 Договору) (т.2 а.с.53 -56). За висновком № 5071/5072 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи (т.2 а.с. 128-137) підписи від імені [PERSON] в Договорі кредиту № 175/3577-КР3576 на купівлю автотранспортних засобів від 25 червня 2008 року з Додатком 1 Графік погашення кредиту на кожній сторінці в графі «Від імені позичальника» в рядку «Д.С. Володько» та на шостій сторінці в графі «Сторона 2.Позичальник» в рядку «Д.С. Володько» виконані самою [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.п. 3.3.5, 3.3.7, 3.3.9 Договору кредиту, [PERSON] зобовязалась суворо дотримуватися положень цього Договору, а також договорів, визначених п.п.1.3 цього Договору; сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4,2.5 цього Договору; своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору. В забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави № ЗТЗ-3576 від 25 червня 2008 року транспортного засобу BMW E87/1181, рік випуску 2008, державний номерний знак [NUMBER] ( т. 2 а.с. 57-59). В забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту між позивачем, відповідачем [PERSON]\~ та відповідачем [PERSON]\~ було укладено договір поруки № 3576-П від 25 червня 2008 року, за яким поручитель прийняв зобовязання відповідати перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі (т.2 а.с. 60-61). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]\~ було укладено договір поруки № 3576-П/1 від 25 червня 2008 року, за яким поручитель прийняв зобовязання відповідати перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі (т. 2 а.с. 64-65). 18 травня 2009 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін до Договору кредиту № 175/3577-КР3576 від 25.06.2008 року, відповідно до якої сторони прийшли до взаємної згоди внести такі зміни до умов кредитування, визначених договору, зокрема, викласти перший абзац п.1.1 та Договору кредиту в новій редакції: «1.1. максимальний ліміт заборгованості становить 40459,00 доларів США з графіком погашення не пізніше 10 червня 2015 року » (т.2 а.с. 52). 18 травня 2009 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та відповідачами [PERSON], [PERSON] укладені Додаткові угоду № 2 до Договорів Поруки № 3576-П\~від 25\~червня 2008\~року,\~№ 3576-П/1\~від 25\~червня 2008\~року, відповідно до яких сторони прийшли до взаємної згоди внести такі зміни до Договорів поруки, зокрема, викласти п.1.1 в новій редакції: «1.1. максимальний ліміт заборгованості становить 40459,00 доларів США з графіком погашення не пізніше 10 червня 2015 року » (т.2 а.с.62,66). Позивач виконав взяті на себе зобовязання, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 40\~459, 00 доларів США (т.1 а.с.26). Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за Договором кредиту належним чином не виконала, в звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 16 грудня 2015 року дорівнює 9751,48 доларів США та складається з такого: заборгованість по кредиту 5919,00 доларів США; заборгованость по процентам за користуванням кредитом 963,94 доларів США; пеня за несвоєчасність повернення кредиту за період з 15.12.2014 року по 25.09.2015 року - 2572,94 доларів США; пеня за несвоєчасність повернення відсотків за період з 15.12.2014 року по 25.09.2015 року - 295,60 доларів США (т.1 а.с. 5-7). Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором кредиту неустойки: суми пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі, нарахованої за період з 15.12.2014 року по 25.09.2015 року 2572,94 доларів США та пені за несвоєчасне повернення відсотків, нарахованої за період з 15.12.2014 року по 25.09.2015 року у розмірі 295,60 доларів США, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято\~Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № [NUMBER] цей\~Закон\~набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст.\~11\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р\~зупинено дію\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного\~розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність:\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»;\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079\~«Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована у [INFO], яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. \~За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що відповідач\~звільняється від\~сплати неустойки:\~суми пені\~за несвоєчасне\~повернення кредиту\~у розмірі,\~нарахованої за\~період з\~15.12.2014\~року по\~25.09.2015\~року \~2572,94\~доларів США\~та пені\~за несвоєчасне\~повернення відсотків,\~нарахованої за\~період з\~15.12.2014\~року по\~ 25.09.2015\~року \~у розмірі\~295,60\~доларів США\~за Договором\~кредиту №\~175/3577-КР3576 від 25 червня 2008 року, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Отже, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу за Договором кредиту у загальному розмірі 6882,94 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом 5919,00 доларів США; - заборгованість за процентами 963,94 доларів США. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що у додатку до позовної заяви, а саме наведеному розрахунку нарахованих відсотків, станом на 16 грудня 2015 року зазначена заборгованість із відсотків в розмірі 709,64 долара США. Будь-яких інших розрахунків позивачем не надано та вважає їх безпідставними з огляду на таке. З наданого позивачем розрахунку вбачається (т.1 а.с.5-7), що сума у розмірі 709,64 доларів США є сумою сплачених відсотків в валюті кредиту за період з 11.02.2009 року по 11.06.2015 року (т.1 а.с.6). Розрахунок заборгованості за процентами, наведений у таблиці № 1 та становить 963,94 доларів США (т.1 а.с.5 зворот). Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідачем [PERSON] не спростований, а тому суд не має підстав ставити під сумнів зазначений розрахунок. Розглядаючи питання щодо покладення на [PERSON], [PERSON] солідарного обовязку з [PERSON] по сплаті заборгованості за Договором кредиту, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України (в\~редакції чинній\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин)\~ порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 24 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» розяснив, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. При цьому сама по собі умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою про подію, яка має неминуче настати. Пунктом 1.2. Договору кредиту передбачений кінцевий термін повернення основної заборгованості за даним договором до 10 червня 2015 року. Позивач, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання вимогу до поручителів не предявив, а тому у відповідності до ч.4 ст. 559 ЦК України Договори поруки є припиненими. За таких обставин, підстав для покладення на [PERSON], [PERSON] солідарного обовязку з [PERSON] по сплаті заборгованості за Договором кредиту № 175/3577-КР3576 від 25.06.2008 року суд не вбачає та вважає необхідним в задоволенні позовних вимог АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] відмовити. Отже, первісний позов слід задовольнити частково. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] про визнання Договору кредиту недійсним суд дійшов таких висновків. Згідно з діючим законодавством правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Як на підставу заявлених позовних вимог [PERSON] посилається між нею та відповідачем 25.06.2008 року був укладений споживчий кредит на купівлю автотранспорту. Однак банк, не повернувши їй екземпляр кредитного договору, шляхом омани, надавши до суду копію екземпляру кредитного договору, який нею не підписаний, та містить інші умови кредитування, ніж ті, що підписувала вона, намагається через суд стягнути суму заборгованості по кредиту, яка ним розрахована із неузгоджених нею умов. Проте, зазначені доводи [PERSON] не підтверджені належними та допустимими доказами у справі та спростовуються, встановленими у судовому засіданні фактичними обставинами у справі, зокрема, оригіналом Договору кредиту № 175/3577-КР3576 на купівлю автотранспортних засобів від 25 червня 2008 року, висновком № 5071/5072 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи. Отже, у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання Договору кредиту недійсним слід відмовити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд, виходячи із розміру первісно заявлених та задоволених позовних вимог (позов задоволено на 70,58%), стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2421,08 грн.

Outcome: partial