Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

І. Виклад позиції заявника. 13.10.2020 року заявник звернулася до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, у якій просила оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя м. Херсон, Херсонської області, померлим. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 24.03.2008 року, її батько [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Херсон, відлетів до Іспанії. Постійного місця роботи у [PERSON] не було і тому з 2007 року він їздив на заробітки до Іспанії на будівництво під [PERSON] . Перший від`їзд був орієнтовно в червні 2007 року та повернення в січні 2008 року. 13.04.2008 о 19:00 [PERSON] (цивільна дружина), телефонувала [PERSON] який знаходився на автостанції в м. Мадрид, з квитком на автобус. О 19:30 він повинен був поїхати до матері [PERSON] - [PERSON] , яка на той момент проживала в Іспанії. З 13.04.2008 року [PERSON] на зв`язок більше не виходив, до назначеного пункту не доїхав. 14.04.2008 року мати цивільної дружини - [PERSON] звернулась до поліції Іспанії. Більше від [PERSON] звісток ніхто не отримував, він не з`являвся в місці постійного проживання - [ADDRESS] . Відомостей про місце перебування [PERSON] немає з 2008 року. [PERSON] , зверталася до Комсомольського РВ ХМ України в Херсонській області з заявою про те, що її цивільний чоловік, [PERSON] , [INFO] , поїхав на заробітки до Іспанії, зв`язку з ним немає та його місцезнаходження не відомо, що підтверджується довідкою Комсомольського РВ ХМУУМВС України № 38/7074 від 08.06.2015р.. Також, за поданням державного виконавця Комсомольського ВДВС по справі про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , було оголошено [PERSON] у розшук. З того часу минуло більше 12 років, однак ніяких відомостей про місце перебування [PERSON] , батька заявниці, так і не надійшло, вчинені дії по встановленню його місцезнаходження результатів також не дали. Оголошення [PERSON] померлим необхідно для оформлення спадщини, його доньці [PERSON] , на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Інших спадкоємців першої черги за законом у [PERSON] немає. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду на 11.11.2020 року. На виконання приписів ст. 307 ЦПК України судом зроблено запити до Державної прикордонної служби України, Херсонського ВП ГУНП України в Херсонській області, ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, ГУ ПФУ в Херсонській області, відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Херсонській області, відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради з метою встановлення осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення/ надати відомості про [PERSON] 30.10.2020 року на адресу суду з Херсонського ВП ХВП ГУНП України в Херсонській області надійшло повідомлення про направлення запиту за належністю до Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області. 11.11.2020 року надійшов лист з Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області. 11.11.2020 року представник заявника за ордером - Сонько В.В. подав клопотання про долучення додаткових доказів, клопотання про допит свідків, про залучення додаткових документів та витребування доказів. У час призначений до розгляду справи учасники справи не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання або місцезнаходженням, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У зв`язку з неявкою учасників справи, розгляд відкладено на 30.11.2020 року. 12.11.2020 року з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Херсонській області надійшли відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] . 30.11.2020 року представник заявника за ордером - Сонько В.В. подав клопотання про залучення додаткових документів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.11.2020 року задоволено клопотання представника заявника [PERSON] про виклик у судове засідання свідків, викликано для допиту у якості свідків в судове засідання [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 30.11.2020\~року витребувано з Головного центру з обробки інформації Державної прикордонної служби України: інформацію про перетинання державного кордону у 2007 році: громадянин України, [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ; інформацію про перетин кордону України громадянином України: [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] з 2008 року по грудень 2020 року. Судове засідання відкладено на 17.12.2020 року. 11.12.2020\~року надійшла\~витребувана ухвалою\~суду від\~30.11.2020\~року інформація\~з Головного центру з обробки інформації ДПС України У судовому засіданні 17.12.2020 року допитано свідків [PERSON] та [PERSON] та оголошено перерву до 11.01.2021 року. У час призначений для розгляду справи заявник не з`явилася, 11.01.2021 року [PERSON] діючи в її інтересах на підставі ордеру через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання без участі заявниці та її представника. Заяву просив задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що 04.10.1994 року Дніпровським р/в ЗАГС м. Херсона зроблено актовий запис №647 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування, посвідченим 20.11.1998 року державним нотаріусом Першої Херсонської ДНК Сочинською Л.С. Означений будинок 22.03.2000 року зареєстровано в Херсонському МБТІ в реєстровій книзі №138 за реєстровим №24717. За інформацією з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Херсонській області від 09.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] з 12.04.2000 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 17.04.2007 року [PERSON] , [INFO] , видано заяву на дозвіл на проживання та дозвіл на роботу в Іспанії, а саме на роботу помічником в агро праці, працедавець: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , провінція [PERSON] . [INFO] [PERSON] звернулася до інструктора Кінтанар де ла Орден (провінція Толедо) агента цивільної гвардії з заявою про зникнення. Вказала, що 13.04.2008 року зник її зять, який працював на будівництві в [PERSON] та мав намір приїхати до заявника 13.04.2008 року. Причини зникнення невідомі, оскільки мали гарні стосунки та між ними не було розмов. Востаннє зниклого бачили на Південній станції автовокзалу в Мендес Альваро Мадрид, але ніхто не може засвідчити цього. 16.05.2008 року [PERSON] телепередача «Такі самі, як ми» надано інформацію про розшук [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки вих. №38/7074, виданої 08.06.2015 року Комсомольським РВ ХМУ УМВС в Херсонській області, гр. [PERSON] , [INFO] , у 2008 році зверталася до Комсомольського РВ ХМУ УМВС в Херсонській області із заявою про те, що її цивільний чоловік гр-н. [PERSON] , [INFO] , поїхав на заробітки до Іспанії та по теперішній час його місцезнаходження невідомо. За поданням ст. державного виконавця Комсомольського ВДВС Херсонського МУЮ про оголошення у розшук [PERSON] боржника за виконавчим листом про стягнення аліментів, ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.04.2009 року оголошено розшук [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсона, останнє відоме місце прописки: [ADDRESS] . Згідно листа Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області вих.. №11192/36.2/01-20 від 10.11.2020 року, у відділенні відсутні матеріали за зверненням [PERSON] щодо розшуку її батька [PERSON] , [INFO] . Згідно листа ХВП ГУНП в Херсонській області вих.. №36/114аз від 19.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] у розшуку у відділенні не перебуває. Однак, у період з 13.04.2008 року по 23.04.2008 року розшукувався Корабельним ВП ХВП ГУНП в Херсонській області як особа зникла безвісно. За інформацією з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 09.12.2020 року, відомості про перетинання державного кордону України гр.. України [PERSON] , [INFO] , у період з 08.12.2015 року по 08.12.2020 року в базі даних не виявлено. Вказано, що у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом 5 років. Допитана у судовому засіданні 17.12.2020 року свідок [PERSON] повідомила, що познайомилася з [PERSON] у травні 2000 року, у жовтні 2001 року у них народилася донька. Її матір працювала в Іспанії і запропонувала свідку та [PERSON] їхати до неї. Перший раз [PERSON] поїхав до [PERSON] у серпні 2007 року, повернувся у січні. Вдруге поїхав до [PERSON] у двадцятих числах лютого. Телефонуючи додому [PERSON] вказував, що знаходиться під [PERSON] , там велике будівництво. Проживає на будівництві у вагончику. [PERSON] телефонував їй кожного дня. 13 квітня повідомив, що знаходиться на станції в [PERSON] і їде до матері свідка взяти деякі речі. Наступного дня [PERSON] на зв`язок не вийшов. Зі слів матері дізналася, що до неї [PERSON] не приїздив. Через деякий час матір в Іспанії звернулася до поліції. В Україні у свідка навіть заяву про зникнення не зареєстрували. Додатково, свідок повідомила, що зв`язувалася по телефону з напарником чоловіка на будівництві, однак той щоразу надавав різну інформацію про [PERSON] . На телепередачі, яка розшукує людей в Іспанії про [PERSON] вказав неправдиву інформацію. Начальник [PERSON] повідомив, що останній звільнився та отримав розрахунок. Допитана у судовому засіданні 17.12.2020 року свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] жив як чоловік з її донькою. У 2007 році вирішив поїхати до Іспанії. [PERSON] оформили документи на виїзд та влаштували на роботу в Мадриді. На новий рік у 2008 році поїхав до Херсону та познайомився з українцями і вирішив працювати на будівництві. Повернувшись у [PERSON] зустріли друзі. З [PERSON] зв`язок тримали до квітня. Останнього разу зателефонував 13 квітня і сказав, що хоче приїхати і поміняти зимові речі на літні, залишити гроші. У вечері 13 квітня телефоном повідомив, що їде. 14 квітня свідку зателефонувала донька, оскільки [PERSON] зник. Повідомила, що розшукували [PERSON] в поліції, на телепередачі, у знайомих, їздили до [PERSON] на вокзал, однак безрезультатно. ІV. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Частиною 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до частин 1, 2 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з положеннями статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тобто рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Пунктом 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують вірогідність смерті особи, яку заявник просить оголосити померлою, покладається на заявника, оскільки визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Як слідує з матеріалів справи, вказуючи на вірогідність смерті [PERSON] , як на підставу для оголошення його померлим, заявник не підтверджує свої доводи належними доказами, які б вказували на події, що призвели до смерті останнього та на здійснення заходів щодо вирішення питання про з`ясування таких обставин та можливих причин його смерті, розшукування та наслідків з розшукових дій. Сам факт відсутності у заявника відомостей про місце перебування [PERSON] , навіть протягом тривалого часу, не можуть бути достатньою підставою для застосування приписів ч. 1 ст. 46 ЦК України та оголошення його померлим. Досліджені судом докази та витребувана інформація свідчать про відсутність [PERSON] за адресою реєстрації, однак не вказують безпосередньо на наявність підстав вважати його померлим або припускати його загибель від певного нещасного випадку на території іншої держави, де [PERSON] працював та жив останнім часом. Покази свідків у судовому засіданні підтвердили факт відсутності [PERSON] протягом тривалого часу у м. Херсоні, свідчень про факти, які могли б сприйматися судом, як обставини загибелі(смерті) [PERSON] за певних подій не надано. На підставі викладеного з урахуванням повного та всебічного дослідження обставин справи та доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для оголошення померлим [PERSON] , [INFO] . Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed