Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона, [PERSON] є квартиронаймачем не приватизованої квартири [ADDRESS] та власником особового рахунку № [NUMBER] . З відповідачем, [PERSON] вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 28 вересня 2012 року на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.09.2012 року. Крім неї в вищезазначеній квартирі зареєстровані: її дочка - [PERSON] та відповідач. Відповідач в квартирі не проживає з 2015 року без поважних причин. Речей відповідача в квартирі немає, замки на вхідних дверях вона не замінювала, а тому не перешкоджала в проживанні та користуванні квартирою. На протязі тривалого часу відповідач квартирою не цікавиться, комунальні послуги ним не сплачуються. Тривалий, час відповідач проживає в іншому місці, яке їй невідоме, оскільки вони тривалий час з ним не спілкуються. Відповідач добровільно знятись з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] не бажає. Реєстрація відповідача є перешкодою у вільному використанні квартири, саме вона несе витрати по її утриманню, відповідач в матеріальному забезпеченні квартири не бере участі. Комунальні послуги за водопостачання, газопостачання, ремонтні роботи на сьогоднішній день є завеликими, а тому їй важко самостійно сплачувати їх в повному обсязі, вона не може оформити субсидію. На підставі зазначеного позивачка просила: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням (житлом) квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Додатково пояснила, що після розлучення у 2012 року, відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає, де він проживає зараз їй невідомо. Квартира виділялася її батькові, який працював на ПАТ «ДніпроАзот», вона в цій квартирі мешкає з дитинства, а [PERSON] зареєстрували в квартирі в 1993 році. Після їхнього розлучення відповідач не проживає в квартирі та не приймає участі в оплаті комунальних послуг. Ніяких перешкод відповідачу у користуванні квартирою вона не чинила, він покинув житло добровільно. Позов просила задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка [PERSON] , так як проживає в квартирі [ADDRESS] , знає колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON] . Їй відомо, що вони розлучилися і відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] близько 7 (семи) років, після розлучення він пішов з цієї квартири добровільно, і більше вона його не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в квартирі [ADDRESS] , позивачка є його сусідкою. Її колишнього чоловіка, відповідача [PERSON] він не знає. Йому відомо, що близько п`яти років з [PERSON] проживає [PERSON] . Ніяких сварок з приводу того, що [PERSON] хоче заселитися в квартиру [ADDRESS] він не чув. Також підтвердив факт, що ним був підписаний акт про не проживання [PERSON] з 2015 року в квартирі [ADDRESS] . В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справ без участі їхнього представника, заперечень проти позову не надано, рішення просили винести на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання та оголошенням на сайті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Заслухавши позивача та свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] та власником особового рахунку № [NUMBER] (ар.с.10). Відповідно до довідки №2/36468 від 12.12.2018 року про реєстрацію та склад сім`ї, виданої ТОВ «ЄРЦ КП», зареєстрованими за адресою [ADDRESS] значаться: [PERSON] , [INFO] з 22.11.1984 року, [PERSON] , [INFO] з 29.07.1986 року та [PERSON] , [INFO] з 13.09.1993 року (ар.с.11). Факт реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджено також довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 05.02.2019 року (ар.с.12). Відповідно до акту про непроживання № 1233 від 13.11.2018 року затвердженим директором КП КМР «УКОЖФ» Щебетовою Т.І. (ар.с.9) відповідач [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з 2015 року. Відповідно до статті 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно з ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігаються жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаній житловій площі з 2015 року при відсутності поважної причини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved