Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], її усних пояснень в судовому засіданні, вона є матір'ю трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і вони, крім найменшого сина, є співвласниками квартири [ADDRESS], іншими співвласниками є її мати [PERSON], сестра [PERSON], брати [PERSON], [PERSON] Квартира є двохкімнатною, житлова площа становить 10,3 м.кв., 17,7 м.кв., загальна площа 54,5 кв.м. В квартирі проживають відповідач [PERSON] з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON], [INFO]. Мати та брати мають окреме житло, в квартирі не проживають. В дворі будинку знаходиться літня кухня в якій проживає вона з дітьми, належні умови для проживання відсутні. Літом 2013 року заявила вимоги для відповідачів вселити її з дітьми в житло, проте отримала відмову з посиланням на відсутність прав на проживання в квартирі. Просить усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення її з дітьми в означену квартиру, а також зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні квартирою. Позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, на які вказала мати [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що з дозволу матері і братів проживає у квартирі зі своєю сім'єю. В квартирі зробила ремонт, в який вклала значні кошти. Позивач зі своїми дітьми проживає в літній кухні, допомогла з чоловіком в облаштуванні літньої кухні з метою належного проживання. Проте літом 2013 року з сестрою виник спір, остання заявила вимоги на вселення в квартиру, після чого вона змінила замка на вхідних дверях квартири і заперечує щодо її вселення, так як квартира є невеликих розмірів і спільне проживання в ній двом сім'ям неможливе. В позові просить відмовити. На аналогічні обставини вказав відповідач [PERSON] і крім того зазначив, що з 2002 року проживає з [PERSON], усі її родичі, в тому числі позивач, не заперечували щодо їх проживання у квартирі. У покращення житлових умов у квартирі вкладені значні кошти, позивач жодним чином не допомагала їм у цьому, спільне проживання в одній квартирі двом сім'ям неможливе, просить в позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно письмових заперечень посилається на ті ж обставини, що і відповідачі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, згідно поданих заяв просять розгляд справи проводити у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують, просять прийняти рішення на користь позивачів. Представник Летичівської районної адміністрації як органу опіки та піклування [PERSON] при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 29, ст. 317, ч.ч. 1, 2 ст. 319, ч.ч. 1, 2 ст. 321, ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ст. 391 ЦК України: місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом; майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, свідок [PERSON] показав, що проживає приблизно 3,5 роки у фактичних шлюбних відносинах разом з [PERSON], проживають в сараї, який є непридатним до проживання, мають неприязні відносини із сім'єю [PERSON], які не допускають позивачів до квартири, двері у квартиру постійно зачинені. Свідок [PERSON] показала, що є сусідом для сторін, після одруження [PERSON] живе у квартирі, а [PERSON] жила раніше і проживає на теперішній час у літній кухні. Після виникнення спору у 2013 році між ними існують неприязні відносини за квартиру, до того часу відносини між ними були нормальні. Свідок [PERSON] показав, що є сусідом сторін, [PERSON] зі своєю сім'єю зі згоди матері та братів проживає у квартирі, ними зроблено ремонт, вкладено кошти в покращення побутових умов. [PERSON] проживає у літній кухні, де зроблено також ремонт. У разі вселення позивачів у квартиру спільне проживання буде неможливим, оскільки квартира за розмірами є недостатньою для спільного проживання. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.01.2003 року, виданого виконкомом Летичівської селищної ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку приватизації на праві спільної часткової власності в рівних частках кожному належить квартира [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно технічної характеристики житлових і підсобних приміщень квартира розміщена на другому поверсі двохповерхового будинку і складається із двох житлових кімнат площею відповідно 10,3 м.кв., 17.7 м.кв., кухні площею 6,8 м.кв., ванної кімнати площею 2,6 м.кв., коридорів площею 8,1 м.кв, 2,3 м.кв., веранди площею 6,7 м.кв. Загальна площа квартири 54,5 м.кв., житлова площа 28,0 м.кв. (а.с. 13). Відповідно до домової книги на будинок [ADDRESS] за вказаною адресою проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 16-18). З актів обстеження умов проживання від 01.10.2013 року, 06.11.2013 року вбачається, що позивачі проживають в приміщенні колишнього гаража, яке складається з 4 кімнат, розмір кімнат для проживання 3*4 м, розмір кухні 1,8*4 м, висота 2,0 м, стіна кімнати межує з господарською спорудою, в якій утримується домашня птиця, товщина стін - в 1 цеглину. Умови проживання задовільні, в будинку чисто, санітарний стан в нормі, опалення пічне, будинок умебльовано, наявна побутова техніка, консервація, овочі. У дитини наявне окреме місце для сну, іграшки, одяг, продукти харчування. Проте в кімнатах затхлий запах, важко дихати через сирість, на стінах грибок (а.с. 43, 124). Таким чином спірне житло належать позивачам та відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі акта приватизації, реальні частки при цьому не виділялися, ідеальні частки кожного учасника приватизації становлять по 1/7, тобто кожен з учасників приватизації має рівну частку у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS], відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою позивачам, тому право позивачів підлягає судовому захисту шляхом вселення та зобов'язання відповідачів не чинити перешкод у користуванні квартирою. Суд не приймає доводи відповідачів щодо неможливості спільного користування квартирою з причин недостатності житлової площі, оскільки не є предметом спору в названій справі вимоги, передбачені ст.ст. 364, 365 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). Оскільки [PERSON] є малолітнім, тому відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» також підлягає вселенню у квартиру разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 114,70 грн., тому з відповідачів слід стягнути судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: approved