Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 19.12.2019 року позивач подав до Білозерського районного суду Херсонської області позов до відповідача, у якому просив стягнути з ТОВ «Укрмоноліт ЛТД» (ЄДРПОУ: 39622457, місцезнаходження: індекс 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , місце фактичного проживання: [ADDRESS] ) заборгованість з виплати заробітної плати з вересня 2018 року по листопад 2018 року в розмірі 10640,00 грн. та компенсацію за невикористану відпустку за 5.6 календарних дні в розмірі 701,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 07.09.2018 року по 11.12.2018 року перебував в трудових відносинах з відповідачем, де працював на посаді охоронця. За вказаний період роботи, відповідач позивачу заробітну плату не виплачував та з 11.12.2018 року між сторонами був розірваний трудовий договір. Однак в день звільнення відповідачем по справі заборгованість по заробітній платі позивачу сплачена не була, повний розрахунок при звільненні з [PERSON] роботодавцем здійснено не було. Загальна сума боргу по виплаті заробітної плати складає 10640,00 грн.: вересень 2018 року 3040,00 грн., жовтень 2018 року 3800,00 грн., листопад 2018 року 3800,00 грн. Також на день звільнення відповідачем по справі не проведено розрахунок та виплату компенсації за невикористану відпустку за 5,6 календарних днів, що становить 701,00 грн.: вересень 2018 року 1.6 к.д., жовтень 2018 року 2 к.д., листопад 2018 року 2 к.д., 10640 грн./85 к.д. = 125,18. 125,18 грн. х 5.6 = 701,00 грн. До теперішнього часу з позивачем розрахунок не проведено. Відповідач ухиляється від здійснення свого обов`язку. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 20.12.2019 року позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами передано на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області. Ухвала мотивована тим, що позивач зареєстрований в м. Херсоні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2020 року матеріали справи, зареєстровані за № 648/4125/20, провадження 2/766/6554/20 та передані судді Булах Є.М. для розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 03.03.2020 року. 03.03.2020 року позивач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Розгляд справи перенесено на 17.03.2020 року. У судове засідання у час призначений для розгляду справи сторони не з`явилися, причини неявки не повідомили. Розгляд справи відкладено на 02.04.2020 року. На підставі наказу Херсонського міського суду Херсонської області суддя Булах Є.М. з 30.03.2020 року по 17.04.2020 року перебувала у відпустці, тому розгляд справи по суті не відбувся. Справу призначено на 23.04.2020 року. 23.04.2020 року позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його знаходження, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Розгляд справи відкладено на 13.05.2020 року для повторного виклику відповідача по справі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, у раніше поданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його знаходження, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; Судом неодноразово здійснено виклик відповідача за зазначеною його адресою місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже, у встановлений судом в ухвалі від 17.02.2020 року строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин неприбуття у судове засідання до суду також не надходило. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із постановленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. \~ \~ \~ \~Згідно відомостей трудової книжки серії [NUMBER] , яка належить [PERSON] , [INFO] , на підставі наказу №б/н від 06.09.2018 року позивач прийнятий на посаду охоронця в ТОВ «УКРМОНОЛІТ» ЛТД з 07 вересня 2018 року. Наказом №б/н від 10.12.2018 року позивач звільнений з посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з 11 грудня 2018 року. (а.с.9) Електронною довідкою з Пенсійного фонду України підтверджено, що ТОВ «Укрмоноліт ЛТД» (ЄДРПОУ: 39622457) [PERSON] : За вересень 2018 року нараховано та виплачено 3040,00 грн.; За жовтень 2018 року нараховано та виплачено 3800,00 грн.; За листопад 2018 року нараховано, але не виплачено 3800,00 грн. (а.с. 16-18) Позивачем на адресу місцезнаходження відповідача: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 (а.с. 10-15), направлено заяву з вимогою: виплатити заборгованість по заробітній платі за період роботи з вересня-листопад 2018 року з урахуванням компенсації за невикористану відпустку; надати копії наказів, що виносились ТОВ «Укрмоноліт» ЛТД відносно нього за період роботи; відповідно до ст. 100 КЗпП України, надати розрахунок заробітної плати (помісячно) за весь період роботи; надати розрахунок заборгованості по виплаті заробітної плати; надати розрахунок заборгованості по виплаті компенсації за невикористану відпустку. (а.с. 20-21, 23) Відповідно до інформації з повернутої поштової кореспонденції - ТОВ «УКРМОНОЛІТ» ЛТД за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 не зареєстровано, не значиться. (а.с. 22) Додатково, згідно відповідей на запити Херсонського міського суду Херсонської області до ГУ ПФУ в Херсонській області, судом встановлено, що за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страхувальником ТОВ «Укрмоноліт ЛТД» (ЄДРПОУ 39622457) у звітності щодо нарахування ЄСВ зазначено відомості про нарахування єдиного внеску на застраховану особу [PERSON] за наступні звітні періоди: вересень 2018 року (сума на яку нараховано внесок 3040 грн.), жовтень 2018 року (сума на яку нараховано внесок 3800 грн.), листопад 2018 року (сума на яку нараховано внесок 3800 грн.). звітність за грудень 2018 року вказаним страхувальником не надавалась. За даними реєстру єдиний внесок ТОВ «Укрмоноліт ЛТД» сплачено за вересень та жовтень 2018 року (вх. №30961 від 27.03.2020 року). Відповідно до інформації, отриманої судом з ГУ статистики у м. Києві, станом на 23.03.2020 року в ЄДРПОУ значиться ТОВ «Укрмоноліт ЛТД» (вх. №35051 від 09.04.2020). V. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. Статтею 94 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. За вимогами статей 115, 116 Кодексу Законів про працю України, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу Законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, у разі порушення законодавства про оплату праці. Згідно правового висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією працедавця. Тому суд не має обґрунтованих підстав не взяти до уваги електронну довідку з Пенсійного фонду України як доказ неналежного розрахунку роботодавця з [PERSON] . Судом встановлено, а саме електронною довідкою з Пенсійного фонду України та листом ГУ ПФУ в Херсонській області підтверджено, що ТОВ «Укрмоноліт ЛТД» (ЄДРПОУ: 39622457) за листопад 2018 року нараховано, але не виплатило позивачу 3800,00 грн., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 Кодексу Законів про працю України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати підлягають частковому задоволенню за неоплачений період, тобто за листопад 2018 року. В матеріалах справи відсутні докази повного розрахунку по заробітній плати відповідача з позивачем, тому сума у розмірі 3800,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З довідок наявних в матеріалах справи вбачається, що за період вересень 2018 року-жовтень 2018 року з позивачем було здійснено розрахунок відповідачем по заробітній платі, докази на спростування цих відомостей позивачем не надано. У зв`язку із чим за цей період часу позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку за 5.6 календарних дні в розмірі 701,00 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.12, частини 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2ст. 78 ЦПК України). В матеріалах справи відсутні і позивачем не надані будь-які докази, які підтверджують право позивача на виплату компенсації за 5.6 дні відпустки та одноразової грошової допомоги у розмірі 701,00 грн., тому вказані вимоги суд вважає недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з пунктом 1 частини 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач на день звернення до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, його сума, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial