Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

З позову [PERSON] та [PERSON] вбачається, що 31 серпня 2008 року померла їхня мати [PERSON], останнім місцем реєстрації та проживання якої було сел. Велика Багачка, вул. Каштанова (колишня Леніна) [ADDRESS], на момент смерті проживала разом зі своїми синами позивачами у справі [PERSON] та [PERSON] та з батьком позивачів чоловіком [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на її частину квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке було видано відділом приватизації житла [PERSON] селищної ради, в якому власниками зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Тобто, квартира належала чотирьом особам на праві спільної сумісної власності, своїх долей позивачі не виділяли після смерті матері. Спадщину після смерті матері [PERSON] всі прийняли шляхом постійного з нею проживання, до нотаріальної контори не звертались, тобто фактично спадщину прийняли, але юридично її не оформили, а враховуючи свої долі у квартирі, то після смерті матері [PERSON], позивачі та їх батько при виділі долей мали б кожен враховуючи свої долі по 4/12 (сини та чоловік). Дана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 37 кв.м, у тому числі 1-а кімната (4) площею 19,3 кв.м, 2-а кімната (5) площею 9,7 кв.м, 3-а кімната (6) площею 8 кв.м, коридору (1) площею 4,5 кв.м, санвузол (2) площею 3,2 кв.м, кухні (3) площею 6 кв.м - загальною площею 50,7 кв.м. Також позивачі вказують, що 28.12.2014 року помер батько позивачів [PERSON], останнє місце проживання та реєстрації якого було сел. Велика Багачка, вулиця Каштанова (колишня Леніна) [ADDRESS]. До складу спадкового майна увійшла батькова частина квартири та частина квартири після смерті матері позивачів, яка припала на його долю, а також увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою сел. Велика Багачка, провулок Лісовий (бувша Червоноармійська, 15-Б), буд. №2 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому з житлового будинку (літ. А-1), літня кухня (літ.- Б,б), сарай (літ. В), гараж (літ. Г), погріб вхідний (літ.Д), сарай (літ.Е). На даний житловий будинок правовстановлюючих документів батько позивачів [PERSON] за життя не виготовив. На забудову житлового будинку були надані дозволи рішення №83 від 21 вересня 1988 року, виконавчого комітету [PERSON] селищної ради, був затверджений акт виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника та проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника, дозвіл на проведення будівельних робіт. Всі побудови були здійснені до 1990 року, але цей будинок не був уведений в експлуатацію. Дане домоволодіння розташоване на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,07 га, яка була передана у власність батькові позивачів-Закладному [PERSON] за життя виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради від 28.11.1997 року. Також, як вказують позивачі, до складу спадкового майна після смерті батька позивачів [PERSON] увійшов автомобіль [NUMBER] ідентифікаційний номер (VIN) ХТА 210900 КО 493509, який йому належав на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА 261817. Стосовно долей у квартирі після смерті батька, враховуючи долю матері нам перейшов спадок батькова доля пополам та становить по ? частині кожному, враховуючи особисті долі позивачів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, як діти померлого, заяви подали в шестимісячний строк після смерті батька до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу [PERSON], інших спадкоємців не має, спору про майно не має. Позивачі між собою домовилися про розподіл спадкового майна, а саме, [PERSON] повинна належати спадкова квартира, враховуючи його особисту долю, яка знаходиться за адресою сел. Велика Багачка, вулиця Каштанова, №2 в будинку № 2; позивач [PERSON] відмовляється від своєї долі на користь брата. [PERSON] повинно належати спадкове майно, а саме автомобіль [NUMBER] та житловий будинок, який знаходиться за адресою сел. Велика Багачка, провулок Лісовий (бувша Червоноармійська, 15-Б), буд.№2 Великобагачанського району Полтавської області. Однак, коли позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу [PERSON] із заявою про укладення договору про розподіл спадкового майна та видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, автомобіль та квартиру, то нотаріус відмовила їм у звязку з тим, що на житловий будинок немає правовстановлюючого документа-свідоцтва про право власності на імя батька [PERSON], а в свідоцтві про право власності на квартиру не виділені долі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] бажають успадкувати спадкове майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями, квартиру та автомобіль, оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно-неможливо, тому позивачі змушені звернутися до суду з даною позовною заявою, спору про майно немає. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3). \~ \~ \~ \~До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі [PERSON] селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист №2456/02-23 від 11.12.2018 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивачів і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної селищної ради (а.с.53). \~ \~ \~ \~Від позивачів [PERSON] та [PERSON] 04.01.2019 року до суду надійшла спільна заява про підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.57). У звязку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 04.01.2019 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15\~ЦК України\~(норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також\~\~має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.\~Порушення\~права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.\~При\~оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.\~Таким\~чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року. \~ \~ \~ \~В цьому контексті необхідно зазначити, що за\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). \~ \~ \~ \~Також, Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 09.12.2010 року, яке набуло статусу остаточного 09.03.2011 року ще раз вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II). Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці, а саме: рішення\~від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «[PERSON] проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (колишня Леніна)[ADDRESS] (а.с.12) померла 31.08.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ №112749 (а.с.5). \~ \~ \~ \~З свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 283199 від 29.12.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (колишня Леніна)[ADDRESS] (а.с.12) помер 28.12.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобагачанського районного управління юстиції у Полтавській області видано свідоцтво про смерть (а.с.6). \~ \~ \~ \~З копії свідоцтва про народження серії VI-УР №1639980 від 23.09.1964 року вбачається, що [PERSON] народилася 11.08.1947 року в с. В.Будаківка Миргородського району Полтавської області, про що в книзі записів актів цивільного стану про народження зроблено відповідний запис за №15 від 27.08.1947 року (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-АБ № 457247 від 21.01.1972 року вбачається, що уклали шлюб громадянин [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів цивільного стану про одруження від 21.01.1972 року зроблено відповідний запис за № 77 Полтавським міським Палацом (а.с.8). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 280995 від 11.10.1972 року вбачається, що 09.09.1972 року народився [PERSON] в м. Полтава Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 11.10.1972 року зроблено відповідний запис за № 3226 міським бюро м. Полтава, його батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.10). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 443086 від 24.09.1977 року вбачається, що 17.07.1977 року народився [PERSON] в сел. Семенівка Семенівського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 24.09.1977 року зроблено відповідний запис за №73 Семенівським відділом ЗаГС Семенівського району Полтавської області, його батьками зазначені: батько-Закладний [PERSON], мати-Закладна [PERSON] (а.с.9). \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~З довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради №2481 від 13.07.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] на день смерті (померла 31.08.2008 року) згідно даних домової книги була зареєстрована і проживала в [INFO] в слідуючому складі сімї: чоловік [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с.11). \~ \~ \~ \~З довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради № 1878 від 27.05.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] на день смерті (помер 28.12.2014 року) був зареєстрований і проживав в [INFO] в слідуючому складі сімї: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] (а.с.12). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Домоволодіння по провулку Лісовий, №2 в сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області складається в цілому відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок з: житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б,б), сараю (літ. В), гаража (літ. Г), погреба вхідного (літ. Д) та сараю (літ.-Е); вбачається, що всі обєкти нерухомості побудовані в 1990 році (а.с.а.с.13-15). Відповідно до витягу зі Звіту з незалежної оцінки майна-житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 86,1 м2 за адресою: Полтавська область, Великобагачанський район, сел. Велика Багачка, провулок Лісовий, 2 вбачається, що складений він 19.04.2016 року на замовлення [PERSON], оціночна вартість обєкту оцінки без ПДВ складає 172400 гривень (а.с.16). З дозволу про проведення будівельних робіт вбачається, що виконком [PERSON] селищної ради народних депутатів дозволяє [PERSON] на земельній ділянці площею 1200 кв.м, що відведена під забудову відповідно до рішення виконкому [PERSON] селищної ради народних депутатів від 21.09.1988 року № 83. Строк закінчення будівництва вересень 1991 року (а.с.17). Тобто, вищевказані обєкти нерухомості, які вказівні у Технічному паспорті, виконані до часу закінчення дії відповідного дозволу. Відповідно до проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника вбачається, що в сел. Велика Багачка по вул. Червоноармійська, буд. 15 б (в даний час провулок Лісовий, 2) дозволено на підставі рішення [PERSON] селищної ради експлуатацію житлового будинку на забудовника [PERSON] (а.с.18). З акта виносу в натурі меж земельної ділянки індивідуального забудовника вбачається, що [PERSON]- представник районного архітектора на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради народних депутатів №83 від 21.09.1988 року і відповідно до постанови облого зібрання уповноважених членів колгоспу 23.06.1988 року №3, встановила межі присадибної земельної ділянки, що виділена [PERSON] для побудови індивідуального жилого будинку. Площа земельної ділянки становить 1200 кв.м. Земельна ділянка знаходиться в сел. Велика Багачка по вул. Червоноармійська, буд. № 15 б Великобагачанського району Полтавської області (в даний час провулок Лісовий, 2) (а.с.19). Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів Полтавської області №83 від 21.09.1988 року надано дозвіл громадянину [PERSON] на будівництво житлового будинку та для виділення земельної ділянки для побудови індивідуального жилого будинку даному громадянину в селищі Велика Багачка по вулиці Червоноармійська, будинок № 15 Б Великобагачанського району Полтавської області (а.с.20). З архівної довідки №01-21/55 від 13.07.2015 року з архівного відділу [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області вбачається, що було слухано питання про затвердження назви провулку та нумерації будинків та вбачається, що було вирішено назвати провулок в районі автозаправочної станції провулок Червоноармійський та затверджено слідуючу нумерацію будинків: права сторона [PERSON] ж/б (а.с.21). Квартира № 2, що розташована по вулиці Каштанова в житловому будинку №2 в сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області складається в цілому відповідно до технічного паспорта з трьох кімнат житловою площею 37 кв.м, у тому числі 1-а кімната (4) площею 19,3 кв.м, 2-а кімната (5) площею 9,7 кв.м, 3-а кімната (6) площею 8 кв.м, коридору (1) площею 4,5 кв.м, санвузол (2) площею 3,2 кв.м, кухні (3) площею 6 кв.м, - загальною площею 50,7 кв.м. (а.с.а.с.22-23). З свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1998 року відділу приватизації житла [PERSON] селищної ради Полтавської області вбачається, що даним свідоцтвом посвідчується право приватної спільної (сумісної та часткової) власності на квартиру, яка знаходиться [ADDRESS] [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Згідно технічного паспорту станом на 20.02.2016 року квартира № 2 за адресою: Великобагачанський район, сел. Велика Багачка, вул. Каштанова, 2 (стара адреса вул. Леніна,2), самочинне перепланування та реконструкція відсутні. Згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на лютий 2004 року в реєстровій книзі №6 за реєстровим №1182 зареєстровано право власності на громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житла [PERSON] селищної ради від 05.01.1998 року (а.с.26). З повідомлення Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №1497 від 01.03.2016 року вбачається, що загальна та житлова площі на квартири [ADDRESS] змінилася в звязку з уточненням лінійних розмірів, що не являється самочинним згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року (а.с.27). З протоколу №9 засідання виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 28.11.1997 року-архівного відділу [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області №01-22/27 від 03.04.2007 року вбачається, що було вирішено передати земельні ділянки безоплатно в приватну власність [PERSON], жителю [INFO] - земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельну ділянку площею 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства по провулку Червоноармійський, 2 в сел. Велика Багачка Полтавської області (а.с.28). З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] належав на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 261817 від 08.12.2009 року транспортний засіб-автомобіль ВАЗ-2109 ЗНГ, легковий комбі, 1989 року випуску, номер шасі ХТА210900К0493509, д.н.з. [NUMBER] (а.с.31). Відповідно до Звіту №22/а про оцінку транспортного засобу, складеного 23 жовтня 2018 року та довідки про внесення інформації зі звіту про оцінку до єдиної бази даних звітів про оцінку вбачається, що ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2109 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER], на дату оцінки складає 15564 грн. 14 коп. (а.с.29). З доводів позовної заяви вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, як діти померлого, заяви подали в шестимісячний строк після смерті батька до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу [PERSON], інших спадкоємців не має, спору про майно не має При цьому, позивачі між собою домовилися про розподіл спадкового майна, а саме, [PERSON] повинна належати спадкова квартира, враховуючи його особисту долю, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] в будинку №2; позивач [PERSON] відмовляється від своєї долі на користь брата. [PERSON] повинно належати спадкове майно, а саме-автомобіль ВАЗ 2109 ЗНГ, д.н.з. [NUMBER] та житловий будинок, який знаходиться за адресою сел. Велика Багачка, провулок Лісовий (бувша Червоноармійська,15-Б),буд.№2 Великобагачанського району Полтавської області. Проте, коли позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу [PERSON] із заявою про укладення договору про розподіл спадкового майна та видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, автомобіль та квартиру, то нотаріус відмовила їм у звязку з тим, що на житловий будинок немає правовстановлюючого документа-свідоцтва про право власності на імя батька [PERSON], а в свідоцтві про право власності на квартиру не виділені долі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] бажають успадкувати спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, квартиру та автомобіль, оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно неможливо, тому позивачі змушені звернутися до суду з даною позовною заявою, при цьому, спору про майно немає. Приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 12.02.2016 року позивачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою сел. Велика Багачка, вул.Червоноармійська, 2 Великобагачанського району Полтавської області після померлого 28.12.2014 року [PERSON] у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок та відмовлено у видачі свідоцтва про право на квартиру №2, яка розташована в сел. Велика Багачка, вул. Леніна, будинок під №2 Полтавської області, оскільки за життя [PERSON] та [PERSON] були невизначені частки у спільній сумісній власності, тому нотаріусом не можливо встановити спадкові долі після смерті [PERSON], а потім після смерті [PERSON] (а.с.32). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] (щодо житлового будинку з господарськими будівлями та автомобіля [NUMBER]), який претендує на дане спадкове майно є позивач у справі [PERSON], а спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] (щодо відповідної квартири у житловому будинку), який претендує на неї, є позивач [PERSON]; вказані спадкоємці прийняли спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, при погодженому добровільному розподілу спадкового майна (про що вказується у позовній заяві), позивачі [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити своє право на спадкове майно (на відповідно розподілене спадкове майно) після смерті [PERSON] та [PERSON], тому змушені звернутися до суду з відповідним позовом. \~ \~ \~ \~Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). \~ \~ \~ \~Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved