Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Державна екологічна інспекція у Донецькій області просить стягнути з [PERSON] на користь Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області матеріальні збитки в розмірі 1172,00 грн., а також витрати повязані зі сплатою судового збору, посилаючись на те, що 24.03.2016 року о 06 год. 00 хв. [PERSON] на території водосховища Регіонального ландшафтного парку «Клебан бик», розташованого на землях Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, здійснював незаконну ловлю забороненим знаряддям лову (сітками) та висловив: 19 шт. риби «карась», 1 шт. риби «щука», чим порушив п. 3.15, 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, а також ст.ст. 17,27 Закону України «Про тваринний світ». Згідно із постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 233/2446/16-п від 02.06.2016 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Згідно із проведеним посадовими особами Державної екологічної інспекції у Донецькій області розрахунком шкоди (виконаним згідно із таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах території та обєктів природно-заповідного фонду, затверджених постановою КМ України № 541 від 24 липня 2013 року), неправомірними діями відповідача державі заподіяно шкоду в розмірі 1172,00 грн. Відповідно до підпункту «ї» пункт 4.2. Положення про Державну екологічну інспекцію у Донецькій області, затвердженого наказом Державної економічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органи місцевого самоврядування здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установам та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог: законодавства про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів щодо порядку та умов здійснення промислового любительського, спортивного, наукового рибальства на водних обєктах України. Для виконання покладених завдань, Інспекція має право розраховувати розміри збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, предявити претензії, вживати у встановленому порядку заходи досудового врегулювання спорів, виступати позивачем, відповідачем у судах (п.п.6.11,6.17 Положення»). Відповідно до вимог ч.2 та ч.4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та в розмірах, встановлених законодавством України. За ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища відповідних рад. На даний момент, заборгованість залишається непогашеною. Несплата відповідачем матеріальних збитків завданих незаконним виловом риби, які повинні бути сплачені до бюджету Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, порушує такі основні принципи бюджетної системи, як повнота та ефективність, створює перешкоди для фінансування програмних заходів за рахунок вказаних коштів. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2017 року залучено до участі в розгляді даної справи правонаступника Катеринівської сільської ради Іллінівську сільську раду Костянтинівського району Донецької області. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. В наданій суду заяві представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно із ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи,\~ в судове засідання не зявився, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України\~ вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Представник третьої особи Іллінівської сільської ради Донецької області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог Державної екологічної інспекції у Донецькій області та про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Стаття 66 Конституції України зобовязує кожного не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині та відшкодувати завдані ним збитки. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода) (ч.2 ст.22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). За ч.2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання в відтворення тваринного світу. Відповідно до ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяними ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Частиною 1 статті 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд» визначено, що\~регіональні\~ ландшафтні\~парки є\~\~природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об'єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. Згідно із ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.ст.47,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Судом встановлено, що 24.03.2016 року о 06 год. 00 хв. [PERSON] на території водосховища Регіонального ландшафтного парку «Клебан бик», розташованого на землях на цей час Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, в порушення п. 3.15, 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, а також ст.ст. 17,27 Закону України «Про тваринний світ», здійснював незаконну ловлю риби забороненим знаряддям лову (сітками) та висловив: 19 шт. риби «карась», 1 шт. риби «щука». Дані обставини встановлені на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 2-182 від 24 березня 2016 року, складеного відносно [PERSON] за ч.4 ст. 85 КУпАП (а.с.6); постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/2446/16-ц від 02 червня 2016 року, яка набрала чинності 14.06.2016 року та якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у розмірі 340,00 грн. (а.с.9). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування обєктів тваринного світу на території регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» водосховища Клебан-Бик, розташованого на землях Костянтинівського району Донецької області, в нерестовий період 2016 року (а.с.8), загальний розмір шкоди за вилов забороненими знаряддями лову (сітями) 19 шт. карасів та 1 щуки дорівнює 1172,00 грн. (а.с.8). До теперішнього часу зазначені матеріальні збитки відповідачем не відшкодовані. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області підлягають стягненню матеріальні збитки у розмірі 1172,00 грн. Тож, позов слід задовольнити в повному обсязі. Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн., та у розмірі 222,00 грн. на рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Outcome: approved