Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів з квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 30.08.2019 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ушивець О.Ю., вона набула право власності на квартиру [ADDRESS] . За наслідком розгляду її звернення від 02.09.2019 до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку ХМР про зняття осіб, які були зареєстровані в зазначеній квартирі до її придбання позивачем у приватну власність, відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» було прийнято рішення про зняття відповідачів з місця проживання. 13.09.2019 їй стало відомо, що за адресою придбаної квартири досі проживають особи, які раніше там проживали і були зареєстровані, а саме: [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~які відмовилися\~звільняти квартиру.\~Відповідачі не\~є родичами\~продавця за\~договором -\~ [PERSON] ,\~та проживають\~у квартирі\~без жодної\~правової підстави,\~після придбання\~позивачем квартири\~у власність\~вона не\~надавала згоди\~відповідачам на\~користування належною\~позивачу квартирою.\~ Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 19.09.2019 провадження по справі відкрито й справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідач [PERSON] в особі представника адвоката Фурманова О.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. На обґрунтування заперечень проти позову зазначає, що на теперішній час в судовому порядку оспорюється право власності позивача на спірну квартиру. Так, в Орджонікідзевському районному суді м. Харкова перебуває цивільна справа № 644/7563/19 за позовом [PERSON] до своєї онуки [PERSON] , яка в свою чергу є донькою [PERSON] , про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] від 12.03.2019, посвідчений приватним нотаріусом Поддубною Ю.В., укладений між [PERSON] та [PERSON] . Також, в провадженні Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 12019220460002248, внесене до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України за фактом незаконного заволодіння квартирою [ADDRESS] (а.с.27-30). За наслідками розгляду клопотання відповідача [PERSON] адвоката Фурманова О.В. ухвалою суду від 08.10.2019 справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи (а.с.51). За наслідками розгляду заяви відповідача [PERSON] адвоката Фурманова О.В. про зупинення провадження у справі ухвалою суду від 04.12.2019 у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі відмовлено через відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Головашич Ю.О. позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач зазначила, що на теперішній час у спірній квартирі зареєстрований її син, у відповідачів для проживання є інше житло, а саме у [PERSON] у власності є квартира [ADDRESS] Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши, що про зняття з реєстрації з квартири [ADDRESS] дізнався у жовтні 2019, дії реєстратора стосовно правомірності зняття з реєстрації не оскаржував, має на праві власності інше житло квартиру, в якій не проживає. Представник відповідача [PERSON] адвокат Фурманов О.В. просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що в провадженні суду перебуває цивільна справа, де предметом спору є оскарження договору дарування спірної квартири, зазначивши, що відповідачі з адміністративним позовом до реєстратора стосовно зняття їх з реєстраційного обліку не звертались. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що у власності іншого житла не має, комунальні послуги за квартиру не сплачуються три роки, про зняття з реєстрації з квартири [ADDRESS] дізнався у жовтні 2019, дії реєстратора стосовно правомірності зняття з реєстрації не оскаржував. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30.08.2019 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ушивець О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 16582, набула право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією зазначеного договору та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності (а.с.8-10). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, у належній позивачу квартирі [ADDRESS] на теперішній час з 27.08.2019 зареєстрований син позивача [PERSON] (а.с.13,64). Відповідачі [PERSON] та\~ [PERSON] 02.09.2019\~зняті з\~реєстрації місця\~проживання з\~адреси:\~ [ADDRESS] \~за заявою\~ [PERSON] на підставі ч.2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» та п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, 02.09.2019, що підтверджується довідкою від 02.09.2019 та Інформаційними довідками з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с.11,24,26). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є членами сім`ї попереднього власника квартири [PERSON] , на теперішній час проживають у належній позивачу квартирі та користуються нею без відповідних правових підстав, рішення реєстратора про зняття їх з реєстрації місця проживання не оскаржували. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено у п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , та проживання без відповідних правових підстав відповідачів у належній їй на праві власності квартирі чинить їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 802,80 грн. (а.с.1). Розмір судового збору на час подання до суду цієї позовної заяви становив 768 грн. 40 коп. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., в рівних частках, по 384 грн. 20 коп., з кожного.

Outcome: approved