Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«СБ Захист»\~(далі- ТОВ «СБ Захист») 16\~787,14 грн заборгованості по заробітній платі, 740,61 грн компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 28 квітня 2020 року він був прийнятий на посаду охоронника відділу ТОВ «СБ Захист» з випробувальним терміном один місяць. 04 вересня 2020 року його звільнено із займаної посади за власним бажанням. У період з 01 червня 2020 року по 04 вересня 2020 року відповідачем була нарахована заробітна плата у сумі 16787,14 грн, однак йому не виплачена у зв`язку із чим звернувся до суду. Відповідач ТОВ «СБ Захист» правом на подання відзиву на позов не скористався. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у вступному слові позов підтримали з підстав викладених у ньому. Позивач [PERSON] також зазначив, що заробітну плату він отримав лише за травень 2020 року, яка виплачена готівкою під підпис. За період з червня 2020 року по вересень 2020 року заробітна плата була затримана і в подальшому не виплачена, що стало підставою для його звільнення. Також зазначив, що при прийнятті його на роботу він надав трудову книжку у якій був здійснений відповідний запис. Через незначний період часу він попросив трудову книжку назад, оскільки йому було потрібно для обрахування розміру пенсії, яку він залишив в себе та не повернув роботодавцю. Коли був зроблений запис про звільнення його з роботи ТОВ «СБ Захист» йому не було відомо. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, не враховано, що з неї слід вирахувати 18 % ПДФО та 1,5% військового збору, оскілки такі були сплачені до бюджету відповідачем. Відтак чистий прибуток, що підлягає виплаті працівникові не є нарахованою заробітною платою. Крім того зазначила, що факт отримання заробітної плати [PERSON] підтверджується відомостями на виплату готівки за червень- вересень 2020 року, де наявний підпис останнього про отримання. Чи виконаний даний підпис [PERSON] їй не відомо. Проте факт перебування [PERSON] у трудових відносинах із ТОВ «СБ Захист» не заперечила. Також вказала, що умислу на невиплату заробітної плати у керівництва ТОВ «СБ Захист» не було, оскільки заробітна плата [PERSON] була нарахована, з неї до державного бюджету були сплачені податки та інші обов`язкові платежі. Також зазначила, що розмір заборгованості за індексом інфляції також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною вимогою до першої вимоги. Процесуальні дії у справі 09 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху. 16 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 16 березня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із задоволенням клопотанням представника відповідача [PERSON] 31 березня 2021 року здійснено перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження. Задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення доказів (арк.спр.45-88). Задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у відповідача оригіналів заяви [PERSON] про звільнення його із посади охоронника відділу охорони ТОВ «СБ Захист» від 04 вересня 2020 року, відомостей Товариства з обмеженою відповідальністю «СБ Захист» про виплату готівки № 12, №12-1 за червень 2020 року, №16, №16-1 за липень 2020 року, № 17, №17-1 за серпень 2020 року, №18 за вересень 2020 року. 16 квітня 2021 року підготовче засідання не проводилось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. 13 травня 2021 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача [PERSON] та визнання судом причини неявки поважною. 01 червня 2021 року відмовлено у клопотанні представника відповідача [PERSON] про долучення доказів (арк.спр. 122-154 та 155-156), яке надійшло до суду поштовим зв`язком та копія якого через систему «Електронний суд» у зв`язку із пропуском строку на подання доказів. Задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідка [PERSON] . Клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судової почеркознавчої експертизи (арк.спр. 99) залишено без розгляду у зв`язку із заявою про його нерозгляд. В судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника відповідача [PERSON] для врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами. 23 червня 2021 року залишено без розгляду клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі, задоволено клопотання сторін про оголошення перерви для врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами. 22 липня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про відкладення підготовчого засідання відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 09 серпня 2021 року та 01 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін та їх представників. Фактичні обставини справи, встановлені судом Наказом №8-К від 28 квітня 2020 року [PERSON] на підставі заяви від 28 квітня 2020 року (арк.спр.46 на звороті) прийнято на роботу на посаду охоронника відділу охорони ТОВ «СБ Захист» з випробувальним терміном один місяць. У наказі зазначено, що до роботи приступити 30 квітня 2020 року (арк.спр.5). Наказом №19-К від 04 вересня 2020 року [PERSON] на підставі заяви від 04 вересня 2020 року (арк.спр.46) звільнено з посади охоронника відділу охорони ТОВ «СБ Захист» за власним бажанням, ст. 38 КЗпП (арк.спр. 6). Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів свідчать, що за другий квартал 2020 року ТОВ «СБ Захист» нарахувало [PERSON] 9723,08 грн, за третій квартал 2020 року 11929,14 грн (арк.спр.8). Відомості про застраховану особу свідчать про те, що у червні 2020 року [PERSON] нараховано заробітну плату у сумі 4858 грн, у липні 5333,60 грн, у серпні 5039,18 грн, у вересні -1556,36 грн (арк.спр.24). Зазначена обставина також підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати застрахованим особам (арк.спр.51-58). Згідно з відомостями ТОВ «СБ Захист» на виплату готівки №12, 12/1, 16, 16/1,17, 17/1, 18 за червень- вересень 2020 року [PERSON] одержав: за червень 2020 року - 3910,69 (1955,34 +1955,35) (арк.спр.65-66), за липень 2020 року 4293,56 грн (2146,78+2146,78) (арк.спр.63-64), за серпень 2020 року 4056,54 грн (2028,27+2028,27) (арк.спр.61-62), за вересень 2020 року 1442,05 грн (арк.спр. 60). Згідно висновку експерта від 30 вересня 2021 року № СЕ-19/102/21/11245-ПЧ, наданого за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи в межах кримінального провадження №12020020010002032, підпис у відомостях на виплату готівки за №12, 12/1, 16, 16/1,17, 17/1, 18 за червень- вересень 2020 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою із наслідуванням підписів [PERSON] (арк. спр.219-223). Водночас підписи у зазначених відомостях, які розташовані після друкованого тексту «Виплату здійснив» та «Перевірив бухгалтер» виконані [PERSON] . Показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що він є директором ТОВ «СБ Захист». [PERSON] працював на посаді охоронника. При прийнятті останнього на роботу він трудову книжку не надав. Заробітна плата працівникам виплачується готівкою під підпис у відомості на виплату готівки. Заборгованість по заробітній платі відсутня. Особисто він заробітну плату [PERSON] не вручав, це робила довірена особа, яка точно не пам`ятає. Чи розписувався [PERSON] у відомостях на виплату готівки йому не відомо. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. За положеннями статті 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно із частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною п`ятою статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до статті 24 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Матеріалами справи, зокрема: актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №08-15/399 від 13 листопада 2020 року, актом інспектування відвідування юридичної особи №ВН7/486/АВ від 06 січня 2021 року, рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року по справі № 680/268/21, індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного Фонду підтверджено та відповідачем не оспорюється, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем у трудових відносинах в період з 30 квітня 2020 року по 04 вересня 2021 року. Дані трудової книжки [PERSON] , яка була оглянута у судовому засіданні, про звільнення його із посади охоронника ТОВ «СБ Захист» 26 травня 2020 року суперечать іншим дослідженим судом доказам, показанням свідка [PERSON] , табелям обліку робочого часу та індивідуальні відомості про застраховану особу про нарахування [PERSON] заробітної плати. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що висновки, викладені у рішенні Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року по справі № 680/268/21 не є преюдиційними фактами, оскільки відповідач ТОВ «СБ Захист» не був учасником даної справи, суд відхиляє, оскільки вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь Хмельницького обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 2\~634, 40 грн у зв`язку із перебуванням [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ «СБ Захист» з 30 квітня 2020 року по 04 вересня 2020 року. Такі обставини відповідач під час розгляду справи жодним чином не заперечував та не спростовував. Що стосується доводів позивача про неотримання ним нарахованої заробітної плати за червень-вересень 2020 року, суд вважає, що такі повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. По-перше, представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні допускала, що у відомостях про виплату готівки підпис може не належати [PERSON] . По-друге, свідок [PERSON] також підтвердив, що він особисто не виплачував заробітну плату [PERSON] , а це повинна була зробити відповідальна особа. Чи розписувався [PERSON] у відомостях на виплату готівки йому не відомо. По-третє, висновком експерта від 30 вересня 2021 року № СЕ-19/102/21/11245-ПЧ підтверджується, що у відомостях на виплату готівки № №12, 12/1, 16, 16/1,17, 17/1, 18 за червень- вересень 2020 року підпис [PERSON] не належить. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що висновок експерта є неналежним доказом, оскільки експертиза була проведена не у даній справі, а у межах кримінального провадження, суд відхиляє, зазначаючи на таке. Частина друга статті 76 ЦПК України визначає процесуальними джерелами доказів: 1) письмові, речові і електронні докази; 2) висновки експертів; 3) показання свідків. У постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц зроблено висновок, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його. Висновок експерта від 30 вересня 2021 року № СЕ-19/102/21/11245-ПЧ підготовлений у межах кримінального провадження №12020020010002032 особою, яка є атестованим судовим експертом, який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експертиза проведена у кримінальному провадженні містить інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, висновок експерта за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні №12020020010002032, є належним та допустимим письмовим доказом. У випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, відповідач мав право заявити клопотання про призначення судом експертизи, виклавши у клопотанні підстави незгоди з цим висновком. Таким чином відповідач не довів, що заробітну плату за червень-вересень 2020 року позивач отримав особисто під підпис або вона була перерахована на особистий рахунок позивача. Однак доводи представника відповідача [PERSON] щодо розміру невиплаченої заробітної плати, яка повинна визначатися з урахуванням сплаченого ПДФО та військового збору, оскільки такі були сплачені роботодавцем до бюджету, суд вважає, обґрунтованими. Так дані податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них доходу, відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам, розрахункові відомості, свідчать про те, що за період з квітня по вересень 2020 року [PERSON] нараховано заробітну плату: - за квітень у розмірі 305,75, з якої утримано військовий збір у розмірі 4,59 грн, до виплати - 301, 16 грн; - за травень у розмірі 4559,33 грн, з якої утримано 889,07 грн ( військовий збір -68,39 грн, ПДФО-820,68 грн), до виплати 3670,26 грн; - за червень у розмірі 4858 грн, з якої утримано 947,31 грн ( військовий збір -72,87 грн, ПДФО- 874,44 грн), до виплати 3910,69 грн; - за серпень у розмірі 5039,18 грн, з якої утримано 982,64 грн ( військовий збір -75,59 грн, ПДФО- 907,05 грн), до виплати 4056,54 грн; - за вересень у розмірі 1556,36 грн, з якої утримано 114,31 грн ( військовий збір -23,35 грн, ПДФО- 90,96 грн), до виплати 1442,05 грн (арк.спр.71,76-78). Таким чином розмір фактично невиплаченої [PERSON] заробітної плати становить: за червень 2020 року -3910,69 грн, за липень 2020 року - 4293,55 грн, за серпень 2020 року - 4056,54 грн, за вересень 2020 року - 1442,05 грн, а всього 13702,83 грн та саме в такому розмірі її слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати слід врахувати наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку встановленому чинним законодавством. Порядок обчислення суми компенсації визначено Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159). Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. З урахуванням викладеного, суд погоджується з тим, що вимога позивача про компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати є правомірною та такою, що узгоджується з вимогами закону, оскільки на теперішній час заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена і затримка виплати заробітної плати складає більше ніж один місяць. При визначенні розміру компенсації, в межах заявлених вимог, суд враховує наступне. Згідно даних Держкомстату індекс споживчих цін (індекс інфляції) по Україні за липень 2020 року становив 99,4%, за серпень 99,8%, за вересень - 100,5%, за жовтень - 101,0%, за листопад- 101,3%, за грудень 100,9%. Суми заробітної плати позивача, нарахованої до виплати, після утримання податків і інших обов`язкових платежів становлять: за червень 2020 року 3910,69 грн, за липень 4293,55 грн, за серпень 4056,54 грн, за вересень 1442,05 грн. Приріст індексу інфляції за період невиплати заробітної плати: - за червень 2020 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з липня 2020 року по грудень 2020 року включно (0,994 х 0,998 х 1,005 х 1,010 х 1,013 х 1,009 х 100 -100) = 2,92; - за липень 2020 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з серпня 2020 року по грудень 2020 року включно ( 0,998 х 1,005 х 1,010 х 1,013 х 1,009 х 100 -100) = 3,54; - за серпень 2020 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року включно ( 1,005 х 1,010 х 1,013 х 1,009 х 100 -100) = 3,75; - за вересень 2020 року визначається шляхом множення місячних індексів за період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року включно ( 1,010 х 1,013 х 1,009 х 100 -100) = 3,23. Сума компенсації за червень 2020 року становить 3910,69 (заробітна плата позивача, нарахована до виплати, після утримання податків і інших обов`язкових платежів ) х 2,92 (приріст індексу інфляції) : 100 = 114,19 грн. Сума компенсації за липень 2020 року становить 4293,55 (заробітна плата позивача, нарахована до виплати, після утримання податків і інших обов`язкових платежів ) х 3,54 (приріст індексу інфляції) : 100 = 151,99 грн. Сума компенсації за серпень 2020 року становить 4056,54 (заробітна плата позивача, нарахована до виплати, після утримання податків і інших обов`язкових платежів ) х 3,75 (приріст індексу інфляції) : 100 = 152,12 грн. Сума компенсації за вересень 2020 року становить 1442,05 (заробітна плата позивача, нарахована до виплати, після утримання податків і інших обов`язкових платежів ) х 3,23 (приріст індексу інфляції) : 100 = 46,58 грн. Відтак, сума компенсації становить 464,88 грн (114,19+151,99+152,12+46,58). Розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, який наданий позивачем, суд відхиляє, оскільки такий проведений з порушенням способу його обчислення, передбаченого Порядком № 159. З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, наявні у справі докази, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 13702, 83 грн та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплатити заробітної плати в розмірі 464,88 грн, а всього 14167,71 грн. Отже позов підлягає задоволенню частково. Розподіл судових витрат Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Частиною шостою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, то з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог (14167,71 х 100 : 17527,75 = 80,83 %) у розмірі 733,94 грн (908 х 80,83 :100 = 733,94), а решту (174,06 грн) слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial