Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Згідно позову, [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON]. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, яким розпорядилася своїм майном, а саме: недобудованим житловим будинком готовністю 14 %, відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд (літня кухня літ. Б., сіни літ. б., тамбур літ. б1, паркан - І) які знаходяться у [ADDRESS] Зазначене майно належало [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 24 грудня 1960 року третьою Сталінської державною нотаріальною конторою за реєстровим № 15325. Зазначене спадкове майно позивачка прийняла і 23 серпня 1989 року державним нотаріусом Дев'ятої Донецької державної нотаріальної контори Вервейко Н.Г. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Після цього, в процесі здійснення права власності позивачка на території зазначеного домоволодіння добудувала будинок, прибудову до нього, гараж, паркан, замощення, душ і два сараї. Відповідність вказаних будівель державним будівельно-технічним нормам підтверджується висновком про технічний стан приватного житлового будинку від 03 грудня 2012 року. Право власності на вказане майно в КП «БТІ м. Донецька» вона не зареєструвала. Звернувшись в 2012 році в КП «БТІ м. Донецька» з питанням проведення державної реєстрації право власності на зазначене майно в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, їй було рекомендовано оформити договір користування земельною ділянкою з Донецькою міською радою і в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Донецької області отримати декларації про готовність об'єкта (домоволодіння по [ADDRESS] ) до експлуатації. 29 жовтня 2012 року між нею і Донецькою міською радою було укладено договір користування земельною ділянкою. 23 квітня 2013 року Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю в Донецькій області повідомила їй, що не може прийняти в експлуатацію її домоволодіння, оскільки зазначена Інспекція не здійснює прийняття в експлуатацію самовільно побудованих індивідуальних житлових будинків, побудованих до 5 серпня 1992 року. На теперішній час позивачка позбавлена можливості оформити та зареєструвати у встановленому законному порядку свої речові права на домоволодіння. Позивачка просить визнати за нею право приватної власності на домоволодіння [ADDRESS] Позивачка [PERSON], належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути за відсутності позивача. Відповідач, Будьоннівська районна у м. Донецьку рада, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду представника не направила. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 серпня 1989 року державним нотаріусом Дев'ятої Донецької державної нотаріальної контори Вервейко Н.Г. за реєстровим номером 4412, позивачка [PERSON] успадкувала в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] недобудований житловий будинок готовністю 14% з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, які знаходяться в [ADDRESS], будинок під номером дванадцять та розташованого на земельній ділянці площею 300 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташовані один одноповерховий недобудований житловий будинок, готовністю 14 % та наступні господарчі будівлі та споруди: літня кухня - літ. Б, сіни літ. б, тамбур літ. б1, паркан І, котрі належали померлиій на підставі договору дарування, посвідченого 24 грудня 1960 року 3-ю Сталінською державною нотаріальною конторою за реєстром № 15325. Позивачкою до позову доданий договір користування № 3/4601, укладений 29 жовтня 2012 року між [PERSON] та Донецькою міської радою, за яким міська рада як розпорядник дозволила користувачеві [PERSON] використовувати земельну ділянку площею 367 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на період оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та їх державної реєстрації. З копії технічного паспорту на домоволодіння вбачається, що на наданій земельній ділянці позивачкою без отримання належних дозволів були добудований житловий будинок літ. А-1, з прибудовою літ. а, погребом літ. а1, ганком літ. а2, загальною площею 96,2 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., зведені сараї літ. Б та Д, душ літ. В, гараж літ. Г, трубопровід ІІ, огородження № 4-7, тротуар І. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля або споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Оскільки будинок та господарчі будівлі зведені без належного дозволу, вони згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом. За ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж від 20 січня 2014 року встановлено відповідність зазначених будівель вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість їх безпечної експлуатації. Відповідно до висновку про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами, складеного 02 грудня 2012 року КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», технічний стан будівель, з яких складається домоволодіння є задовільним. Таким чином, зазначене самочинне будівництво не порушує права інших осіб. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Рішенням Державного реєстратора № 5114397 від 19 сепня 2013 року позивачці було відмовлено у державній реєстрації права на домоволодіння. Листом від 23 квітня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області повідомила позивачці про неможливість прийняття в експлуатацію добудованого нею житлового будинку через відсутність у них відповідних повноважень. Ввести будівлю в експлуатацію та оформити своє право власності через адміністративну процедуру позивачка у зв'язку з прогалинами в законодавстві, що регулює зазначені правовідносини, не має можливості. Отже, підтвердити та реалізувати своє право власності на зазначений об'єкт іншим шляхом ніж через судове рішення позивачка не може. За наведених обставин, позовні вимоги про визнання права власності на самочинно зведений об'єкт нерухомості на підставі ч. 5 ст. 376, ст. 392 ЦК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved