Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні, з 17.07.2005 року по 22.05.2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого в них є двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач, являючись батьком останніх, усунувся від виховання та піклування дітьми, з січня 2014 року проживає окремо, життям та здоров'ям дітей не цікавиться, аліменти на їх утримання не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає. Малолітні діти проживають з позивачкою, яка забезпечує їм гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення, сприяє належному їх вихованню, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей, дітям вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, їхній стан здоров'я задовільний. Позивачка вважає, що [PERSON] мав можливість виконувати батьківські обов'язки, покладені на нього законом відносно своїх дітей, оскільки вона ніколи не створювалися перешкоди у його спілкуванні з дітьми, однак не має на це вольового бажання, в зв'язку з чим просить позбавити батька батьківських прав щодо його малолітніх дітей - доньки [PERSON] та сина [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував з приводу того, що вихованням дітей не займається та будь-якої матеріальної допомоги не надає. Зазначив, що надавав би таку, як би мав можливість. Проте, на дай час він заробляє лише на своє утримання. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради [PERSON] підтримала заявлені позивачкою вимоги. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, позицію третьої особи, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється відповідачем, [PERSON] є батьком донька [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], і усунувся від виховання та піклування останніми. Із висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 07.06.2017 року слідує, що відповідач проживає окремо від дітей, їх вихованням не займається, життям та здоров'ям не цікавляться, будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання та лікування не надає, не підтримує з ними родинних стосунків, не вітає з днем народження, святами, не телефонує, не цікавиться навчанням та інтересами дітей. Аналогічне підтверджене даними Актів обстеження житлово-побутових умов дитини від 02.06.2017 року та 06.06.2017 року, довідки завідувача дошкільного навчального закладу № 2 «Казка» від 02.06.2017 року за № 20, довідки директора Нетішинської ЗОШ №1 від 10.06.2017 року за № 93, пояснювальних записок [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають в квартирі матері, батько разом з ними не проживає, участі у вихованні дітей не бере - не відвідує батьківських зборів, свят, розваг, не з'являється до дитячого садочка (не приводить сина [PERSON] та не забирає) та до школи (не цікавиться успіхами у навчанні та іншими питаннями перебування доньки [PERSON] у школі). Про небажання приймати участь в утриманні малолітніх дітей їх батьком - відповідачем по справі, свідчить також несплата останнім аліментів за виконавчим листом № 2-612/11/2211 від 16.08.2011 року. Згідно наявної в матеріалах справи інформації державного виконавця від 01.06.2017 року за № 4784, [PERSON] в період з 01.03.2015 року по 01.06.2017 року не отримувала аліментів з [PERSON] за вказаним вище виконавчим листом. Останнє у суду не викликає сумніву, оскільки об'єктивно підтверджуються поясненнями представника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Не оспорював вказаного в судовому засіданні і сам відповідач [PERSON] Водночас, судом не встановлено об'єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, їх медичний догляд та лікування, спілкування з донькою та сином в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Вищенаведене дає підстави зробити висновок про те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню та утриманню дітей, що відповідно до вимог зазначеної вище норми Закону є підставою для позбавлення останнього батьківських прав. Тому, погоджуючись з висновком органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 07.06.2017 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає необхідним вдатись до такого способу захисту інтересів дітей і їх батька - [PERSON] позбавити батьківських прав. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, виходячи з вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стороні, на користь якої ухвалено рішення, присудити з [PERSON] понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 640 грн.

Outcome: approved