Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , посилаючись на те, що 04 грудня 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з лютого 2019 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дітей сторони не мають. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на її користь понесені неї судові витрати. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Заперечень проти заочного розгляду справи від неї не надійшло. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 04 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3260. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11), які фактично разом з матір`ю [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2019 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спору з приводу виховання та місця проживання дітей між сторонами немає та після розірвання шлюбу неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] будуть проживати разом з матір`ю [PERSON] . Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved