Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні 20.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №333. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем протягом останніх місяців поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. З 06.08.2017 року сторонами припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у позивачки так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, що впливає на сімейні бюджет та травмує психіку малолітньої дитини. Позивачка вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, тому переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам. Також, позивачка як мати неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], усвідомлюючи особисту відповідальність за виховання та піклування дитини, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання духовного та розумового розвитку, просить визначити місце проживання дочки [PERSON], [INFO], разом з нею. На підставі наведеного позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу, однак пояснив, що працює, не зловживає алкогольними напоями. Суд з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони по справі зареєстрували шлюб 20.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №333. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та розясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114, 160 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved