Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] року померла його баба [PERSON], зареєстрована на момент смерті була за адресою: [ADDRESS], а фактично проживала на момент смерті разом з ним, її внуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія [NUMBER], який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року, та наданий його бабі [PERSON], який на сьогодні втрачений. Позивач стверджує, що він є спадкоємцем першої черги за законом згідно зі ст.529 ЦК 1963 року, відповідно до якої онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] року. Як вказує позивач, коли його баба померла, він отримав свідоцтво про смерть, яке було видане Гожулівською сільською радою Полтавського району, поховав її та заволодів її особистими речами, оскільки всі вони залишились в його житловому будинку. Він забрав документи, особисті речі, тобто вступив у володіння належними померлій предметами домашньої обстановки та вжитку, але самого сертифікату не було. Позивач зазначає, що на сьогодні даний сертифікат втрачений, але відповідно до довідки, яка була йому надана відділом у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, що дійсно на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області. Як стверджує позивач, увесь цей час він вважав, що якщо він на момент смерті його баби проживав із нею у житловому будинку, доглядав за нею, поховав бабу, забрав її речі, то вважається таким, що прийняв спадщину. Але дізнався, що даний факт він повинен встановити в суді. Вказує, що він є спадкоємцем першої черги ( ч.2 ст.529 ЦК України 1963 року) як по праву представлення. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Позивач вважає, що він вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки фактично проживав із бабою на момент смерті разом, поховав її і забрав всі її цінні речі, документи. Ці факти можуть також підтвердити свідки. Як зазначає позивач, сертифікат на земельну частку пай на сьогодні втрачено, ніяких дублікатів отримати на померлу людину неможливо, тому він змушений звернутись до суду з позовом, у якому просить встановити факт його, [PERSON], вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] року, останнім місцем проживання якої було [ADDRESS] та визнати, що на момент смерті [INFO] року [PERSON]належало право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до виданого їй за життя Сертифіката на право на земельну частку пай по КСП «Багачанське» серія [NUMBER], який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року, а в порядку спадкування, просив визнати за ним, [PERSON] як за спадкоємцем першої черги, право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія [NUMBER] (а.с.а.с.3-4). В судовому засіданні 29.11.2017 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Ситник О.В. підтримали доводи та обґрунтування позовної заяви, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що викладені в позові і просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, від відповідача у справі надійшов лист про розгляд справи у відсутність представника селищної ради (а.с.34). Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання 29.11.2017 року не з'явився, даний відділ був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього надійшов лист про те, що дане управління при прийнятті рішення покладається на розгляд суду (а.с.а.с.38,39-41). Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника адвоката Ситник О.В., показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, давши всім доказам у справі належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що мати позивача по справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.а.с.9,10,11), померла [INFO] року, про що Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.5). Баба позивача по справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.8), останнім місцем реєстрації якої було [ADDRESS], а фактично проживала на момент смерті разом з внуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14), померла [INFO] року в с. Гожули Полтавського району Полтавської області, про що Гожулівською сільською радою Полтавського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.6). Батько позивача по справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.11), помер [INFO] року, про що Ленінським відділом РАЦС Полтавського МУЮ видано свідоцтво про смерть (а.с.7). З довідки №4485 від 03.08.2017 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON], [INFO], за даними погосподарського обліку (погосподарська книга №2 на 2001-2003 роки) особовий рахунок [NUMBER] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). З акта на підтвердження факту проживання, затвердженого сільським головою Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] та підписаного сусідами [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] фактично проживала на момент смерті (померла [INFO] року) разом з її внуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] [PERSON] здійснював за нею догляд до дня смерті та поховав її (а.с.14). З листа відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №801/102-17 від 14.08.2017 року вбачається, що дійсно на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області серія [NUMBER], який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року. Грошова оцінка земельної частки (паю) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Багачанське» на території Великобагачанської селищної ради станом на 14.08.2017 року (з урахованими коефіцієнтами індексації 4,7964 та 1,756) становить 66546,00 грн. (а.с.15). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). З постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 28.09.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» відповідно до сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» Великобагачанського району Полтавської області серія [NUMBER], який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року у зв'язку з відсутністю у заявника правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с.16). Отже, у зв'язку з даною відмовою нотаріуса (яка є чинною і на даний час) та необхідністю встановлення певною юридичного факту, [PERSON] був змушений звернутися до Великобагачанського районного суду з відповідною заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що у 2000 році, після смерті матері, [PERSON] забрав проживати до себе в с. Гожули Полтавського району свою бабусю [PERSON], де доглядав її до дня смерті. Даним свідкам відомо, що [PERSON] померла в с. Гожули Полтавського району, її поховав онук [PERSON] З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 15.11.2017 року №1763/-1-16, а також Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти спадкові договори та спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа щодо померлої [INFO] року [PERSON] у приватного нотаріуса відсутня (а.с.а.с.35-37). Згідно ст.526 ЦК України (1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно ч.2 ст.529 ЦК України (1963 року), онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Стаття 549 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяла на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами встановлювала, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном або якщо він подав до нотаріального органу по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З огляду на сукупність досліджених матеріалів справи та те, що дочка [PERSON] - [PERSON] (мати позивача у справі) померла [INFO] року, тобто раніше своєї матері [PERSON] (баби позивача у справі), позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги згідно положень ч.2 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин сторін (була чинна на час смерті [PERSON].). [PERSON] приймав фактично спадщину після смерті своєї баби [PERSON], здійснив її поховання в с. Гожули Полтавського району Полтавської області, після її смерті заволодів речами та документами [PERSON] Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами), заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень ЦК, згідно з яким місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Згідно п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз даних положень СК України дає підстави дійти до висновку, що положення ст.3 СК України окреслюють загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю (спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки). При аналізі викладених положень законодавства слід звернути увагу, що судова практика розрізняє поняття «родичі» та «члени сім'ї», остатнє поняття застосовується в різних значеннях в залежності від сфери правовідносин. Разом з цим, аналіз п.3 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 свідчить про те, що законодавець не встановив вичерпного переліку кола осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив лише критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України, з урахуванням змісту положень ст.ст.529,549 ЦК України (1963 року) та проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.10,11,57,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі, наданих стороною позивача у справі про те, що [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] а фактично проживала на момент смерті разом з онуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в сукупності з показаннями допитаних свідків, які узгоджуються між собою (тобто письмові докази та показання даних свідків узгоджуються між собою і не входять між собою у суперечність), і об'єктивно підтверджують той факт, що [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] року, останнім місцем проживання якої було [ADDRESS] Виходячи зі змісту прохальної частини позовної заяви [PERSON] (позовна вимога), того, що стороною позивача у справі доведено той факт, що [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] року, останнім місцем проживання якої було [ADDRESS], [PERSON] є спадкоємцем першої черги згідно ч.2 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) після смерті [INFO] року своєї баби [PERSON], наявності в даний час постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 28.09.2017 року про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що є підстави для визнання того, що на момент смерті [INFO] року [PERSON]належало право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до виданого їй за життя Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія [NUMBER], який був зареєстрований в книзі реєстрації за №492 від 03.04.2002 року, а в порядку спадкування, можливо визнати за [PERSON] як за спадкоємцем першої черги за законом (згідно ч.2 ст.529 ЦК України в редакції 1963 року), право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Багачанське» серія [NUMBER]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved