Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх відомих видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, посилаючись на те, що вона з 09 березня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого подружні стосунки були припинені та рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвання. При розірванні шлюбу, спору з приводу місця проживання дитини між ними не було, відповідач не заперечував проти того, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Після розірвання шлюбу та до теперішнього часу малолітня [PERSON] проживає з нею. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, її життям, здоров'я, навчанням не цікавиться, дитину не відвідує та не телефонує. Крім того, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, що відповідач ставиться до дитини байдуже, будь-якої участі у житті дитини не приймає, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Така поведінка відповідача призвела до того, що дитина не знає свого кровного батька. В теперішній час вона фактично створила нову сім'ю з іншим чоловіком, який піклується та любить її дочку, а остання вважає його своїм батьком. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Костенко В.Г. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, пояснивши, що питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] було розглянуто на засіданні опікунської ради, яка визнала доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], 2013 року народження. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 245 (а.с.8). [PERSON] народилась [INFO], її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.12). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу позивачу залишено дівоче прізвище [PERSON]. Рішення суду набрало чинності 04.08.2015 року (а.с.9). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 17.11.2015 року малолітня [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Статтею 150 СК України закріплений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1), піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3), поважати дитину (ч.4). Частиною першої статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, в тому числі в разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2). Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], 2013 року народження, знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів по справі. Так, свідок [PERSON] сусідка позивача, у судовому засіданні пояснила, що малолітня [PERSON] проживає з матір'ю, яка займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. Протягом останнього року відповідача за місцем мешкання дитини вона жодного разу не бачила. Зі слів позивача, їй відомо, що відповідач вихованням дитини не займається, дитину не відвідує, не інтересується її життям та здоров'ям, матеріальної допомоги не надає. Свідок [PERSON] знайома позивача, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживає з дочкою [PERSON] та цивільним чоловіком [PERSON]. Позивач та її цивільний чоловік займаються вихованням дитини та її матеріальним утриманням. Дитина кровного батька не знає, називає цивільного чоловіка позивача батьком та любить його. За місцем мешкання родини [PERSON] вона жодного разу не бачила відповідача. Зі слів [PERSON] їй відомо, що відповідач дитиною не цікавиться, не відвідує її, а також матеріально не утримує. Згідно із висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 29.02.2016 року, малолітня [PERSON] є здоровою. Щеплення зроблені за розкладом. Потреби в медико - педагогічній, медико-соціальній корекції немає (а.с. 13). З характеристики на вихованку ДНЗ № 34 «Дюймовочка» [PERSON] від 22.02.2016 року вбачається, що остання відвідує І молодшу групу ДНЗ №34 «Дюймовочка» з 01.07.2015р. За час відвідування дитячого садка дитина росте та розвивається в сприятливому здоровому середовищі. Мати цікавиться розвитком та вихованням дитини, її діяльністю в групі, успіхами та досягненнями (а.с. 15). За інформацією, наданою ДНЗ № 34 «Дюймовочка» (а.с.16), в дошкільний заклад малолітню [PERSON] приводить та забирає мати [PERSON] Мати відвідує батьківські збори, є членом батьківського комітету, приймає активну участь в житті групи. Цікавиться змістом занять та повсякденної діяльності дитини в групі на протязі дня. Батько [PERSON] - [PERSON] жодного разу не з'являвся в дошкільному закладі, участі у вихованні та розвитку дитини не приймає. З Акту обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] (а.с.17) вбачається, що дитина мешкає у квартирі з усіма зручностями, з побутовою технікою та меблями. [PERSON] має дитячий куточок, достатньо іграшок, розвивальних ігор, дитячої літератури. Висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради № 377/12 від 11 травня 2016 року встановлено, що після припинення спільного життя з матір'ю дитини, відповідач [PERSON] здоров'ям дочки не опікується, намірів на спільне проживання з нею не має, ніякої участі в її житті не приймає, дитиною не цікавиться, вихованням не займається. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, будь - якої участі в придбанні одягу, взуття для дитини, дитячих речей не приймає. Мати дитини спілкується з родичами колишнього чоловіка, від них знає, що [PERSON] має змогу спілкуватися, приймати участь у вихованні дитини, надавати матеріальну допомогу, але доля дитини йому байдужа. У зв'язку з чим, орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], 2013 року народження. Суд погоджується з висновком Органу опіки та піклування, оскільки він базується на ретельному з'ясуванні обставин справи. Частиною 2 статті 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним, стан здоров'я дитини, та вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2016 року, до повноліття [PERSON]. За таких обставин, позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі п.2 ч.1 ст. 164, ст.ст. 165, 166, 180-183 СК України,

Outcome: approved