Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що вона в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] не перебувала. Знаходилася в цивільному шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено з травня місяця 2008 року, сторони разом не проживають. Син [PERSON] проживає разом із позивачкою в [ADDRESS] і повністю знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, хоча не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, позивачка звернулась з позовом до суду до [PERSON] і просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення аліментів від дня предявлення позову і до його повноліття. В судове засідання 23.12.2015 року позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позову та про розгляд справи у її відсутність. З матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач [PERSON] засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2011 року за ч.2 ст.121 КК України і відбуває покарання з 16.10.2015 року в Конотопському ВЦ Сумської області (№130) (а.с.а.с.50-52). Судом за місцем відбування покарання [PERSON] було направлено йому для вручення через адміністрацію місця відбування покарання копію позовної заяви з розпискою, яку отримано Конотопським виправним центром сумської області 15.12.2015 року (а.с.49). Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 01.10.2015 року у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.3). На час розгляду справи дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.а.с.4,5). Позивачка [PERSON] в даний час ніде не працює, вона проживає в [INFO] разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] (а.с.а.с.4,5). Відповідач [PERSON] був зареєстрований у встановленому законом порядку на проживання в [INFO], знятий з реєстрації 06.11.2007 року, він є працездатною особою, оскільки народився в 1978 році, з матеріалів справи вбачається, що в даний час він засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2011 року за ч.2 ст.121 КК України і відбуває покарання з 16.10.2015 року в Конотопському ВЦ Сумської області (№130) (а.с.а.с.50-52). Судом за місцем відбування покарання [PERSON], адміністрації установи було направлено для вручення засудженому копію позовної заяви з розпискою, яку отримано Конотопським виправним центром Сумської області 15.12.2015 року (а.с.49). Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач по справі [PERSON], хоча в даний час і відбуває покарання в місцях позбавлення волі, однак це не звільняє його від обовязку сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, визначаючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з установленої практики розгляду даної категорії справи, а також з майнового стану відповідача [PERSON], який знаходиться в місцях позбавлення волі, а також зі змісту положень ст.182 СК України та вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Враховуючи, що в силу закону п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial