Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

З позовної заяви [PERSON], яка надійшла до суду 17 січня 2017 року, вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 04 березня 2006 року від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З часом їх сімейні відносини зіпсувались і вони почали проживати окремо, таке має місце більше півроку, діти знаходяться лише на утриманні позивача, а відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати дітей і належної матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, інших дітей немає. Позивачу відомо, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Русанівський карєр» на посаді зварника і його заробітна плата становила орієнтовно 2800 грн., проте який розмір заробітної плати відповідача з 01 січня 2017 року їй невідомо. Позивач працює листоношею із частковою зайнятістю і її розмір заробітної плати становить 1000 грн., що є недостатнім для утриманні спільних дітей. У звязку із зазначеними обставинами позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього визначеної в позовній заяві частки з усіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на спільних дітей. Заслухавши сторін суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 1, 2 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року вказано, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи повне і безумовне визнання відповідачем позовних вимог позивача, а також те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає таке визнання і за вказаних обставин вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд також враховує, що відповідач визнав офіційне працевлаштування в ТОВ «Русанівський карєр» і те, що інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 640,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved