Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом до відповідача, позивач указав, що [PERSON] є членом Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Каскад». Відповідно до Статуту автогаражного кооперативу [PERSON] має сплачувати членські внески. Проте, відповідач за період з 26.11.2012 року по 31.12.2015 року має заборгованість по сплаті членських внесків, що разом з пенею становить 1341, 06 грн. (1140, 32 членські внески, 200,74 грн. - пеня). Указану суму позивач просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги. Останні не заперечували, що після подачі позову до суду [PERSON] сплатив членські внески на користь Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Каскад» в межах строку позовної давності в розмірі 1059,39 грн. Але відповідач направив грошові кошти на рахунок для отримання по лікарняним листам, а не на рахунок, на який можуть надходити членські внески. Тому вимоги позивача підтримали в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав та указав, що позивач просить стягнути з нього членські внески за період з 26.11.2012 року по 31.12.2015 року. При цьому позивач не врахував строк позовної давності, встановлений тривалістю у три роки, позивачем пропущений строк позовної давності з 26.11.2012 року по 19 .07.2013 року. Тому при вирішенні спору відповідач просив суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення з нього членських внесків за цей період. Стосовно позовних вимог за період з 19.07.2013 року по 31.12.2015 року, позивач указує, що позовні вимоги в цій частині позову задоволенню не підлягають, оскільки внески їм сплачені за період з 19.07.2013 року по 31.12.2015 року в повному обсязі разом із пенею у сумі 1059,39 грн. Витрати на правову допомогу представника позивача [PERSON] у сумі 1000 гривень нічим не підтверджені, не розраховані відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». До того ж представник позивача [PERSON] не мав повноважень на підписання позовної заяви від імені автогаражного кооперативу. Тому просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог повністю. З*ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог позивачеві, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є членом Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Каскад» та на час звернення позивача до суду з позовом мав заборгованість по членським внескам за період з 26.11.2012 року по 31.12.2015 року у розмірі 1341, 06 грн., з якої заборгованість по членським внескам становить 1140, 32 грн., пеня 0,2% за кожний день прострочення - 200,74 грн. ( а.с. 27). Регулювання спірних правовідносин здійснюється на підставі Закону України Про кооперацію від 10 липня 2003 року . Відповідно до статті 2 указаного Закону кооперативом є юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно зі статтею 4 даного Закону кооперація базується на таких основних принципах як добровільність вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації, рівного права голосу під час прийняття рішень, демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій, безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності тощо. Відповідно до статті 8 цього Закону діяльність кооперативу регулюється його статутом. Відповідно до пункту 4.1 СтатутуОбслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Каскад», затвердженого рішенням зборів уповноважених Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Каскад» 21.12.2010 року, протокол № 3,члени кооперативу, серед інших обов*язків, зобов*язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати членські внески та платежі, встановлені рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) кооперативу. Згідно з пунктом 4.5 Статуту автогаражного кооперативу оплата членських внесків проводиться поквартально. За несвоєчасну оплату внесків нараховується пеня в розмірі 0,2% суми за кожен день прострочення платежу. Судом встановлено, що після звернення позивача до суду, починаючи з 14.09.2016 року по 26.09.2016 року, [PERSON] на рахунок автогаражного кооперативу сплачені членські внески за період з 19.07.2013 року по 31.12.2015 року з урахуванням пені в сумі 1059,39 грн., що підтверджується квитанціями на а.с. 48-51, не заперечується представником позивача. З огляду не це, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості по членським внескам за період з 19.07.2013 року по 31.12.2015 року. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом щодо стягнення з відповідача членських внесків за період з 26.11.2012 року по 18.07.2013 року пропущений строк позовної давності. Відповідач просив суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення з нього заборгованості по членським внескам за цей період. Статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності у три роки. Згідно з частинами третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Приймаючи до уваги, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення з відповідача членських внесків за період з 26.11. 2012 року по 18.07.2013 року , поважності причин пропуску строку позивач не навів та не просив суд його поновити, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову не підлягають задоволенню у зв*язку з пропуском строку позовної давності. Суд вважає, що витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень не підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача. Як встановлено, адвокат [PERSON] приймав участь у справі у якості представника позивача на підставі договору про надання правової допомоги від 16.05.2016 року № 59. Проте статтею 84 ЦПК України не передбачено відшкодування витрат на правову допомогу представникові сторони у справі. Окрім того, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, щодо витрат на правову допомогу у розмірі 1000 гривень, не зроблений відповідний розрахунок витраченого часу на надані адвокатом послуги, які підлягають відшкодуванню на користь позивача відповідно до положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, приймаючи до уваги, що членські внески відповідачем сплачені на користь автогаражного кооперативу після подачі позову до суду, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі - 1087,24 грн. (1059,39 грн. х 100% : 1341,06 грн. = 78,9%; 1378,00 грн. х 78,9% = 1087,24 грн.). Суд критично ставить до зауважень відповідача щодо того, що адвокат [PERSON] відповідно до договору про надання правової допомоги від 16.05.2016 року не мав повноважень підписувати позовну заяву,оскільки повноваження останнього визначені статтею 44 ЦПК України.

Outcome: approved