Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], яка надійшла до суду 22 листопада 2016 року, усних пояснень позивача в судовому засіданні, 18 квітня 2010 року з відповідачем зареєструвала шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує добровільно свій обовязок щодо утримання дитини і матеріальної допомоги на дитину не надає, іншої сімї і дітей немає, аліменти нікому не платить, непрацездатних осіб на утриманні немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється, має підсобне господарство, автомобіль, є фізично здоровим, хоча не працює офіційно, однак може заробляти та отримує нерегулярний дохід в день від 100 до 500 грн., тому вважає, що аліменти в розмірі 1000 грн. відповідач буде спроможний сплачувати на спільну дитину. Вона на даний час працює і проживає в м. Хмельницькому, однак її заробіток становить лише 2500 грн., їй одній важко забезпечити своє та дитини належне існування, оскільки витрати на харчування, придбання одягу для дитини, на розвиток її розумових здібностей, оплату комунальних послуг та інші витрати складають на теперішній час чималу суму. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на спільну дитину в розмірі від 300 грн. до 400 грн., дитині бажає допомагати, однак позивач не надає йому можливості з нею бачитись. На даний час офіційно ніде не працює, інших доходів, крім тимчасових заробітків, немає, автомобіль йому не належить та перебуває в неробочому стані, батьки є пенсіонерами, він проживає разом з ними та їм допомагає, не є повністю здоровим, оскільки має проблеми із здоровям, тому саме вказану суму аліментів може сплачувати щомісячно. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ст. 182 СК України зазначено та у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно свідоцтва про шлюб, серія 1-БВ № 065708, виданого 18 квітня 2010 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 18 квітня 2010 року у Требуховецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №2, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 01 лютого 2011 року, її батьками є [PERSON], [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що немає на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, вказав, що офіційно не працює, однак має тимчасові щомісячні підробітки, тому суд вважає, що він спроможний утримувати дитину, у звязку з чим, з урахуванням досліджених доказів, повинен сплачувати аліменти на дитину, розмір яких має бути визначений в твердій грошовій сумі. Із довідки про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та землекористування від 13 грудня 2016 року вбачається, що по вул. Перемоги, 11 с. Яруга Камянець-Подільського району Хмельницької області зареєстровані: [PERSON], [INFO] - голова двору, [PERSON], [INFO] дружина, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] невістка, [PERSON], [INFO] онука. При цьому невістка та онука зареєстровані, але не проживають. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з наступного. У ч. 2 ст. 182 СК України вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що станом на час розгляду справи судом (14 грудня 2016 року) дитині є повних 5 років, а 01 лютого 2017 року виповниться 6 років. Відповідно до змісту ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі, зокрема, з 1 грудня - 1544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 грудня - 1355 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня 1689 грн. Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на дитину з 01 грудня 2016 року становить 406,50 грн. (1355/30%), а з урахуванням досягнення дитиною [PERSON] 01 лютого 2017 року віку 6 років такий розмір становитиме 506,70 грн. (1689/30%). Враховуючи фактичні обставини справи суд вважає, що відповідач буде спроможний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 550 грн. щомісяця. На думку суду визначений розмір аліментів буде справедливим по відношенню як до позивача, так і до відповідача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial