Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні, сторони з 17.04.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27.03.2013 року, і від якого у них є донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.05.2013 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, оскільки останній на той час не мав постійної роботи та отримував мінливий дохід. Позивачка зазначила, що станом на сьогоднішній день відповідач працює у ТзОВ «ПАККО Холдинг», має заробіток, витрати на своє лікування не несе, на утриманні інших дітей та тяжко хворих осіб немає, що свідчить про змогу останнього регулярно платити аліменти в частці від свого доходу. Крім того, вказала на те, що розмір стягуваних аліментів є вдвічі меншим встановленого ст. 182 СК України мінімуму. На підставі наведеного, позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, проте у меншому розмірі, оскільки в нього на утриманні є ще одна дитини та біля 3000 грн. він сплачує за житло, яке винаймає. Зазначив, що зважаючи на те, що його щомісячний дохід становить 8000 грн., сплата аліментів у визначеному позивачкою розмірі є для нього непосильною. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження. Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. За рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22.05.2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказане підтверджується даними виконавчого листа № 2/683/562/2013 від 22.05.2013 року, постанов про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату від 30.10.2014 року, звіту про здійснення відрахування та виплати за № 327 від 22.02.2017 року. Судом об'єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дітей, зростанням цін, витрати, які несе позивачка на утримання доньки значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Водночас, у зв'язку з тим, що відповідач офіційно працевлаштувався, що він не заперечував в судовому засіданні і що підтверджується даними зазначеного вище звіту про здійснення відрахування та виплати за № 327 від 22.02.2017 року, відбулась зміна матеріального стану і платника аліментів - покращився його фінансовий стан, дохід став стабільним та регулярним. Наведене є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України. Можливість змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, в даному випадку, також обумовлена тим, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів та спосіб його визначення не є величинами сталими. З урахуванням встановлених судом обставин та наведених правових норм, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми та частку від доходу відповідача. Визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд зважаючи на відсутність належних доказів наявності у відповідача на утриманні ще однієї дитини, зміну мінімальних життєвих стандартів з часу ухвалення рішення, матеріальне становище відповідача - отримання ним доходу біля 8000 гривень на місяць, на що в судовому засіданні вказав сам [PERSON], та враховуючи те, що визначений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 році» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 грн., погоджується з запропонованим позивачкою розміром та вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з твердої грошової суми в розмірі 400 гривень на 1/4 частку від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Водночас, виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 гривень, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнення від його сплати.

Outcome: approved