Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 14 607,59 грн., судових витрат, які складаються з витрат на оплату професійної правничої допомоги відповідно до наданих суду доказів надання такої допомоги, в розмірі 5 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 23.08.2020 р. об 15 год. 30 хв. на перехресті доріг вул. Солончакова та вул. Вітчизняної у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шкода» (р/н [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] та «Тойота» (р/н [NUMBER] ) під керуванням позивача [PERSON] , внаслідок якої транспортним засобам були завдані механічні ушкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2020 р. по справі № 199/5786/20, яка набрала законної сили 29.09.2020 р., [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО/4233886. 26 серпня 2020 року на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернулася до ПрАТ «СК «Євроніс Україна» з письмовим повідомленням № 31899 про ДТП та заявою про страхове відшкодування, надавши необхідні документи для отримання компенсації. 02 вересня 2020 року представник ПрАТ «СК «Євроніс Україна» провів огляд автомобіля позивача, про що склав відповідний акт. Позивач наголошує на тому, що огляд проводила інша особа, ніж та, яка на замовлення страхової компанії 15 жовтня 2020 року, склала висновок про вартість збитків №6175. Як зазначається у позові, несправність автомобіля вимагала від позивача додаткових зусиль для організації свого професійного життя й сімейного побуту, тому вона не могла очікувати 90 днів поки страхова компанія визначиться із сумою відшкодування. 16 вересня 2020 року позивач віддала автомобіль «Тойота» [NUMBER] в ремонт на СТО, де його вартість оцінили в 49 893,00 грн. і вона сплатила аванс 30 000,00 грн., що підтверджується замовленням № 51120Я. Оскільки під час звернення до страхової компанії її працівниця повідомила позивача, що сума відшкодування буде близько 22-23 тис. грн., позивач звернулася за допомогою до незалежного судового експерта з метою визначення об`єктивного дійсного матеріального збитку. 10 вересня 2020 року судовий експерт Пилипенко О.С. особисто провів огляд автомобіля позивача, про що склав відповідний протокол, та 23 вересня 2020 року склав висновок експертного дослідження автотоварознавця №310/20А, відповідно до якого матеріальний збиток, заподіяний автомобілю «Тойота» [NUMBER] у результаті пошкодження при ДТП 23.08.2020 р., складає 47160,75 грн. На оплату послуг експерта позивач понесла витрати у розмірі 2 500,00 грн. 03 жовтня 2020 року позивач звернулася до страхової компанії, подав такі документи: висновок судового експерта від 23.09.2020 р., замовлення від 16.09.2020 р., при цьому, працівники страхової компанії відмовилися прийняти чек про оплату експертизи. 30 жовтня 2020 року позивач забрала автомобіль з ремонту, доплативши решту коштів за надані послуги. Сума фактичних витрат, які позивач понесла на ремонт автомобіля, складає 49 893,00 грн., що підтверджується замовленням № 51120Я від 16.09.2020 р., товарним чеком від 30.10.2020 р., актом наданих послуг від 30.10.2020 р. За підсумком позивача в результаті настання страхового випадку позивачу завдано збитків на загальну суму 52 393,00 грн., з яких: вартість ремонту автомобіля у розмірі 49 893,00 грн., оплати за послуги експерта в розмірі 2 500,00 грн. Як зазначається у позові, позивач очікувала на виплату страхового відшкодування саме у вказаному вище розмірі. Однак, 18 листопада 2020 року страхова компанія, без будь-якого повідомлення й узгодження з позивачем суми, перерахувала на її банківську картку 35 185,41 грн. із вказівкою на призначення платежу, що це сума страхового відшкодування згідно акту № 31899/20 від 18.11.2020 р. Позивач звертає увагу те, що визначення суми страхового відшкодування відбулося з порушенням порядку, встановленого ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адже з 26 серпня 2020 року вона не отримувала будь-яких листів чи рішень страхової компанії з приводу визначення розміру цієї компенсації. На переконання позивача, виплаченої суми недостатньо для відшкодувати завданих збитків у повному обсязі. Про це свідчить як розмір фактичних витрат позивача на ремонт автомобіля, так і висновок експертного дослідження автотоварознавця №310/20А від 23.09.2020 р. 19 листопада 2020 року позивач зверталася до представника страхової компанії у м. Дніпрі з вимогою надати їй копії документів щодо порядку обчислення страхового відшкодування та документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, але така вимога не була виконана, у наданні копій відповідних документів позивачу було відмовлено, що є порушенням пункту 35.3 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 24 листопада 2020 року позивач направила письмову вимогу на адресу ПАТ «СК «Євроінс Україна», що у м. Києві, у якій просила надати мені копії: 1) повідомлення про страховий випадок; 2) заяву про страхове відшкодування; 3) копії всіх документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної мені шкоди та здійснено виплату страхового відшкодування (акти, звіти, висновки, рішення, платіжні доручення тощо); 4) надати письмове роз`яснення щодо порядку обчислення виплаченого мені страхового відшкодування. 24 листопада 2020 року позивач направила на адресу ПАТ «СК «Євроінс Україна», що у м. Києві, письмове заперечення з визначення розрахунку страхового відшкодування, у якому просила виплатити їй не сплачену частку страхового відшкодування в розмірі 17383,52 грн. 27 листопада 2020 року вимога і заперечення були вручені страховій компанії, про що свідчить трекінг поштових відправлень № 4909804617615, № 4909804617607. 16 грудня 2020 року позивач отримала лист ПрАТ «СК «Євроінс Україна» № 911-ЮР від 03 грудня 2020, який був зданий на пошту для відправки 04 грудня 2020 (дату відправки цього листа підтверджує трекінг його відправлення та копія поштового конверту). У даному листі ПрАТ «СК «Євроінс України» відмовила позивачу у визначенні розміру страхового відшкодування на підставі експертного дослідження, проведеного за її ініціативою, та відшкодуванні витрат на його проведення. Разом з цим листом страхова компанія надіслала позивачу копії документів із страхової справи, а саме: повідомлення № 31899 про ДТП від 26.08.2020; заяву про страхове відшкодування від 26.08.2020; акт огляду транспортного засобу від 02.09.2020; висновок експертного дослідження від 15.10.2020; розрахунок суми відшкодування від 28.10.2020; страховий акт від 18.11.2020; платіжне доручення від 18.11.2020. Також 16 грудня 2020 року позивач отримала лист ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №2609/ДВЗ, що датований нібито 04 листопада 2020 року, ніким не підписаний і був зданий на пошту для відправки 04 грудня 2020 (дату відправки цього листа підтверджує трекінг його відправлення та копія поштового конверту). На даному папері надрукований текст, що стосувався нібито повідомлення позивача про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 35185,41 грн. Як вказує позивач, той факт, що страхова компанія надіслала їй цей лист, який нібито датований 04 листопада 2020 року, не може виправдати порушень закону, яких вона допустилася на стадії визначення, узгодження та виплати розміру страхового відшкодування. Крім цього, цей лист зданий на пошту 04 грудня 2020 року, тобто після переказу самовільно визначеної суми страхового відшкодування (18.11.2020) та після отримання її листів-заперечень (27.11.2020). Аби покрити свої збитки позивач зверталася до страхової компанії та заподіваюча шкоди. 22 грудня 2020 року позивач направила [PERSON] письмову вимогу про повну компенсацію завданих ним збитків. У відповідь на це останній 28 грудня 2020 року перерахував на її банківський рахунок 2600,00 грн. у якості відшкодування франшизи, частково задовольнивши її вимогу. 22 грудня 2020 року позивач також направила страховій компанії письмову вимогу про відшкодування майнової шкоди у повному обсязі у межах ліміту страхового відшкодування. У даній вимозі вона просила додатково компенсувати їй збитки у розмірі 14607,59 грн., здійснив доплату протягом 7-ми днів з часу вручення вимоги. 29 грудня 2020 року дану вимогу було вручено страховій компанії, про що свідчить трекінг поштового відправлення № 4909804622317. Втім, в результаті досудового врегулювання спору страхова компанія не визнала її майнових вимог про здійснення доплати страхового відшкодування у розмірі 14607,59 грн. Позивач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76- 80 ЦПК України, 23.08.2020 року приблизно о 15:30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Шкода» № [NUMBER] , на перехресті рівнозначних доріг вул. Солончакова та вул. Вітчизняної у м. Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) не надав перевагу у русі автомобілю «Тойота» [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась праворуч від нього, в результаті чого між ним відбулось зіткнення. [PERSON] порушив вимоги п.16.12 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих осіб не має. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., що підтверджується постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2020 р., яка набрала законної сили 29.09.2020 р. (а.с. 28-29). Право власності позивача [PERSON] на автомобіль «Тойота» р/н [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 26). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] (винуватця ДТП) застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО/4233886 (а.с. 30, 31). З метою отримання страхового відшкодування позивач 26.08.2020р. позивач звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», надавши страховику письмове повідомлення про настання страхового випадку, пояснення до повідомлення про обставини ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 32-36). 02.09.2020 р. представник ПрАТ «СК «Євроніс Україна» провів огляд автомобіля позивача, про що склав відповідний акт (а.с. 37-38). 10.09.2020 р. судовий експерт Пилипенко О.С. провів огляд належного позивачу автомобіля, про що склав відповідний протокол та 23 вересня 2020 року. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №310/20А, складеного 23.09.2020 р. судовим експертом Пилипенко О.С. (на замовлення позивача), матеріальний збиток, заподіяний автомобілю «Тойота» [NUMBER] у результаті пошкодження при ДТП 23.08.2020 р. складає 47 160,75 грн. (а.с. 39-67). Позивач понесла витрати, пов`язані з ремонтом автомобіля, в розмірі 49 893,00 грн., що підтверджується замовленням № 51120Я від 16.09.2020 р., товарним чеком від 30.10.2020 р., актом наданих послуг від 30.10.2020 р. (а.с. 69-71). 03.10.2020 р. позивач зверталася до відповідача та надала висновок судового експерта від 23.09.2020 р., замовлення № 51120Я від 16.09.2020 р. 18.11.2020 р. відповідач перерахував на банківську картку позивача 35185,41 грн. із вказівкою на призначення платежу: «страхове відшкодування згідно акту № 31899/20 від 18.11.2020 р.» (а.с. 74). Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача на відшкодування шкоди, заподіяної йому, у разі настання страхового випадку, та регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Положеннями ст.ст. 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик,

Outcome: approved