Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулася\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. \~Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона проживає та зареєстрована за вищевказаною адресою разом з донькою, матірю, її теперішнім чоловіком, там же з 13.07.2011 зареєстрований і відповідач [PERSON], але з грудня 2011р. відповідач, з яким мати позивача знаходилась у цивільному шлюбі, в даній квартирі не проживає без поважних причин, його особистих речей в квартирі немає, обовязки наймача він не виконує. Наявність реєстрації колишнього співмешканця матері в квартирі перешкоджає позивачу повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. Сторони в засідання не з'явилися. В матеріалах справи наявна заява позивача про підтримання позовних вимог та клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому вона також не заперечує проти заочного розгляду справи. Виклик відповідача був здійснений відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 01 грудня 2003 р., визнано за [PERSON] право власності на квартиру під №100 в будинку №29 по вул..Паустовського в м. Одесі, (а.с.4). Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомого майна від 09.02.2004 р. №919.092, житловий будинок (домоволодіння) в [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] (а.с.5). З 13.07.2011 року відповідач [PERSON] як піднаймач, був зареєстрований за вказаною адресою (а.с.8). Не проживання відповідача в квартирі підтверджується як показами свідка [PERSON] так і письмовим актом про непроживання від 21.06.2016 р., підписаним сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких завірено інспектором дільниці №5 КП«ЖКС«Північний» у м.Одесі [PERSON] (а.с.9), у якому зазначається, що [PERSON] фактично не проживає в [INFO] з грудня 2011р., його речей в квартирі нема. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає у вказаній квартирі.

Outcome: approved