Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 1992 року, є інвалідом першої групи безстроково, прикута до ліжка та потребує постійного стороннього догляду. Догляд за нею здійснює доглядальниця, якій відповідач сплачував кошти. Після припинення спільного проживання з відповідачем, відповідач відмовляється надавати кошти на оплату доглядальниці, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним та не є інвалідом. Їх доросла дочка не має можливості надавати допомогу на її утримання, так як 20 жовтня 2015 року народила дитину та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що він офіційно ніде не працює, підробляє в таксі, надає матеріальну допомогу дочці та внучці, сплачує за себе єдиний соціальний внесок. Вважає, що мати позивача знаходиться за кордоном та також має можливість надавати їй допомогу. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою МСЕК позивач є інвалідом першої групи з 08.08.2012 року безстроково, потребує постійного стороннього догляду. Також з пояснень представника позивача та відповідача встановлено, що сторони наразі проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, єдиним джерелом доходу позивача є пенсія по інвалідності, розмірі якої становить трохи більше 1000 грн. Згідно зі статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що позивач є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду, розмір пенсії по інвалідності, яку отримує позивач, є недостатнім для забезпечення потреб позивача, а відповідач за віком та станом здоров'я є працездатним, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу дружині, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, можливість отримання позивачем допомоги від матері та дочки, суд вважає, що позов [PERSON] необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно протягом всього строку інвалідності, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial