Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Прокурор звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] на користь Новоушицької селищної ради Хмельницької області шкоди, завданої кримінальним правопорушенням навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом розміром 27 204 гривень. В обґрунтування вимог вказує, що вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України і призначено покарання. Відповідно до зазначеного вироку [PERSON] було здійснено незаконний вилов риби, а саме: рибець звичайний - 5 штук; судак - 8 штук, плітка - 54 штуки, лящ - 42 штуки, окунь - 7 штук, вирозуб причорноморський - 1 штука, на загальну суму 27204 гривень. В добровільному порядку зазначений розмір шкоди відповідачем не повернуто. Враховуючи, що органом, уповноваженим державною здійснювати функції у спірних правовідносинах не вжито заходів до стягнення шкоди, що свідчить про його бездіяльність, тому позов пред`являється прокурором. Прокурор Мазур А.М. у вступному слові позов підтримала в повному обсязі. Представник Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просив позов задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подану представником заяву від 24 листопада 2021 року, яка надійшла на електронну адресу Новоушицького районного суду в електронній формі, суд до уваги не бере та залишає без розгляду, оскільки вона не підписана електронним цифровим підписом та надійшла до суду не через систему «Електронний суд». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Не оспорював жодні обставини справи, в тому числі розмір шкоди. Процесуальні дії у справі 01 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом Вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України (арк. спр. 44-46). Відповідно до зазначеного вироку [PERSON] 03 червня 2021 року близько 06 години здійснив незаконний вилов риби, а саме: рибець звичайний - 5 штук по ціні 255 гривень за одного на суму 1275 гривень; судак - 8 штук по ціні 510 гривень за одного на суму 4080 гривень, плітка - 54 штуки по ціні 85 гривень за одного на суму 4590 гривень, лящ - 42 штуки по ціні 170 гривень за одного на суму 7140 гривень, окунь - 7 штук по ціні 17 гривень за одного на суму 119 гривень, вирозуб причорноморський 1 штука по ціні 10 000 гривень за одного на суму 10 000 гривень, а всього на загальну суму 27 204 гривень, що також підтверджується та висновками інженерно - екологічних експертиз №723/21-22 від 02.07.2021 та №724/21-22 від 02.07.2021 (арк. спр. 10-18, 19-26). Вказаний вирок набрав законної сили 02 вересня 2021 року. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно представництва прокурором інтересів держави Положеннями статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Звертаючись до суду із позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Новоушицька селищна рада Хмельницької області та Управління Державного агентства рибного господарства у Чернівецькій області, прокурор посилався на те, що діями відповідача була спричинена шкода навколишньому середовищу, а саме рибному господарству територіальної громади Новоушицької селищної ради, яка полягала в незаконному вилові водних біоресурсів (риби) у розмір 27 204 гривень. Вказана шкода у добровільному порядку не відшкодована, позивачами не вжито заходів для стягнення шкоди. Таким чином наявні підстави для представництва інтересів держави у суді прокурором. При наданні правової оцінки доведеності заявлених прокурором позовних вимог, суд виходить з такого. Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Згідно з приписами статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до приписів статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За приписами частини 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Згідно зі статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. З наведеного вбачається, що природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Новоушицької селищної ради). Зазначені природні ресурси є власністю Українського народу. Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд встановив, що [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, вирок суду набрав законної сили. Таким чином, суд встановив, що відповідач порушив вимоги законодавства про охорону тваринного світу, про що свідчить вирок суду, тобто вина останнього є доведеною. У результаті незаконного вилову риби [PERSON] заподіяв збитки тваринному світу, розмір яких доведений прокурором та не оспорюється відповідачем у справі. Між протиправною поведінкою відповідача та заподіяною шкодою наявний причинний зв`язок, а тому з [PERSON] на користь Новоушицької селищної ради Хмельницької області слід стягнути заподіяні збитки тваринному світу, розмір яких є обґрунтованим та підтверджений належними доказами та не спростований відповідачем. З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість та підставність позовних вимог, право позивача підлягає захисту у спосіб визначений у позовній заяві, тому позов необхідно задовольнити. Розподіл судових витрат Пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас пунктом 1 частини другої статті 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved