Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовній вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 28.01.2021р. Від шлюбу в них народилася двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] [INFO] . Згідно договору про надання освітніх послуг ДВЗН «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» від 08 вересня 2020 року [PERSON] розпочала навчання у Прикарпатському національному університеті іменні Василя Стефаника на І курсі, денної форми навчання за освітньою програмою, облік та оподаткування. Рішенням Надвірнянського районного суду від 29 січня 2021 року у справі № 348/1986/20 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] починаючи з 21.10.2020 року до [INFO] . Дочка [PERSON] є інвалідом дитинства. За час розгляду справи в суді її стан здоров`я значно погіршився. У зв`язку з чим їй необхідно проходити ряд обстежень та визначені курси лікування. Дочка потребує постійного лікування і з кожним роком все інтенсивнішого. Зважаючи на карантинні заходи вони змушені кожного разу оплачувати таксі щоб доїхати до лікарні, також значна кількість коштів іде на оплату відповідних аналізів, ліків, проходження обстеження, тому їх матеріальне становище на даний час значно погіршилося. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти від своїх доходів у розмірі 1/3 оскільки працює офіційно, а також враховуючи погіршення матеріального стану та стану здоров`я дочки, яка продовжує навчання у навчальному закладі . Короткий зміст відзиву на позов: 21.04.2021 р. на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовну заяву не визнає і вона не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.199 СК України, обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. З моменту постановлення рішення Надвірнянського районного суду від 29.01.2021р. по справі №348/1986/20 у платника аліментів не змінився стан здоров`я та матеріальне становище. Підстава зазначена у позові про погіршення здоров`я дитини не підтверджена на думку відповідача належними доказами, окрім того дитина є інвалідом дитинства і ця обставина бралася до уваги при визначенні розміру аліментів. У сторін від часу постановлення рішення суду не змінилася жодна обставина, яка може враховуватися, а тому у позові слід відмовити. Короткий зміст відповіді на відзив: 28.04.2021 р. на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив.Позивач зазначає, що вона звернулася до Надвірнянського районного суду із даним позовом, у зв`язку з тим, що її матеріальне становище погіршилося, оскільки погіршився стан здоров`я їх спільної з відповідачем дочки [PERSON] , і вона змушена витрачати значні кошти не тільки на навчання дитини але і на стабілізацію її стану здоров`я. На час розгляду справи та постановлення рішення Надвірнянського районного суду про стягнення аліментів на утримання дитини яка продовжує навчання від 28 січня 2021 року дійсно судом брався до уваги той факт що остання є інвалідом дитинства, та має захворювання середньої важкості. Однак за період розгляду справи в суді стан дочки значно погіршився. [PERSON] змушена знаходитися на стаціонарному лікуванні, так як її хвора перейшла у важкий стан, а тому і більші витрати, які позивачка несе самостійно, так як відповідач не цікавиться здоров`ям дитини. Оскільки позивачка несе самостійно всі витрати на лікування спільної з відповідачем дитини то їх матеріальний стан значно погіршився. Також просить врахувати і те, що відповідачем не надано жодних доказів того що він не може сплачувати аліментів на дитину яка, продовжує навчання та має на даний час тяжку ступінь захворювання у розмірі по 1/3 частки від всіх видів доходів. Стислий виклад позиції позивача: В судовому засіданні представник позивача адвокат Голіней Л.М. позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] , 1974 року народження, жителя [ADDRESS] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , у зв`язку із навчанням, щомісячно до закінчення нею навчального закладу, на користь матері [PERSON] 1978 року народження в розмірі 1/3 від всіх видів його доходів. Представник відповідача адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав. Просив у позові позивачу відмовити. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.04.2021 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними на даний час розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] [INFO] . Дочка [PERSON] на даний час є повнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 4). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.01.2021 р. у справі № 348/1986/20 стягується з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON] починаючи з 21.10.2020 року до 01.07.2022 року (а.с. 20-21). Згідно копій результатів досліджень та копій рахунків [PERSON] вбачається що остання часто хворіє (а.с. 5-19, 22-27/, 46-49,55). Як вбачається з довідки виданої 13.04.2021 р. КНП « Надвірнянська центральна районна лікарня» [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні НЦРЛ з 12.04.2021 р. (а.с. 40). Норми права, які застосував суд: Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198-201). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За правилами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненнянею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином Верховний Суд України звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Главою 16 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Також з позовних вимог вбачається, що позивач просить змінити спосіб присудження аліментів, зокрема із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 383/160/17-ц. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] суд бере до уваги факт навчання дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку та здоров`я дитини, яка навчається, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до 01.07.2022 року, але не більше як до досягнення дитиною віку 23 років. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141,180-182, 192,198-200 СК України та

Outcome: approved