overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 08.01.2014 року, позивач зазначив, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 18 липня 1992 р. в відділі РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, номер актового запису [NUMBER] Від шлюбу вони мають повнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року і до теперішнього часу не відновлювались. Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Різність і складність їхніх характерів негативно вплинули на їхнє спільне сімейне життя, що призвело до того, що їхні стосунки стали холодними і несумісними для спільного проживання. Основною причиною його бажання розірвати шлюб стало те, що він в теперішній час має стосунки з іншою жінкою, тобто фактично створив нову сім'ю. Він не бажає підтримувати сімейні відносини, які вже давно втратили майбутнє. Їхня сім'я фактично розпалася і їхній шлюб має лише формальний характер. Спільне господарство ними не ведеться, так як вони проживають окремо за адресами, зазначеними у цьому позові. Про майновий спір він буде звертатися з іншою відповідною позовною заявою. За таких обставин збереження сім'ї є неможливим і суперечить їхнім інтересам. Він вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби для примирення, в їхньому випадку є неактуальними, тому це лише погіршить стан його відносин з відповідачкою та продовжить їх перебіг в часі. У зв'язку з наведеним, він вважає, що їхній шлюб підлягає розірванню, збереження шлюбу є неможливим. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 08.01.2014 року, позивач зазначив, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою у справі, [PERSON], він перебуває з 15 вересня 2000 року. Зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 225. Як для нього, так і для [PERSON] шлюб зареєстровано вперше. Прізвище відповідачки до реєстрації шлюбу «[PERSON]». Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року. Причини психологічного характеру призвели до розпаду їхньої родини. Різні погляди на сім'ю, на права та обов'язки кожного із подружжя, відсутність взаєморозуміння і неможливість дійти згоди у вирішенні будь-яких питань, які стосуються родини, призводили до конфліктних ситуацій та непорозумінь, що в результаті стало причиною відчуження між ними та втрати тих теплих почуттів, які тримають подружжя разом. Зараз, хоча вони і проживають в одній квартирі, фактично являються чужими один для одного людьми. Позивач вважає, що їхня з відповідачкою сім'я розпалась остаточно, подальше перебування у зареєстрованих відносинах є недоцільним, тому шлюб необхідно розірвати. Син [PERSON] після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю, він у добровільному порядку надає і буде надавати допомогу на утримання дитини. Спору по розподілу майна між ними немає. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 08.05.2014 року, позивачка зазначила, що 30 червня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], у відділі реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 60. Під час сумісного проживання з відповідачем в шлюбі народилася дочка, [PERSON], [INFO]. З початку червня 2012 року вона та відповідач сумісно господарство не ведуть і сумісно не проживають, оскільки їхня сім'я фактично розпалася. Підставою розпаду сім'ї стало те, що відповідач під час сумісного проживання мало приділяв їй уваги, як дружині, усі сімейні питання він вирішував не згідно їхньої сумісної думки, а виключно вирішував питання всі на свій розсуд, при цьому не цікавився її думкою. Також відповідач часто був відсутній без деяких причин /поважних/ за місцем їхнього сумісного проживання, ображав її, тобто принижував її честь і гідність. У зв'язку з цим, при сумісному проживанні з відповідачем у них виникали спори, що негативно впливало на їхню дитину. Крім того, відповідач фактично створив нову сім'ю, де і проживає в цей час. Вона та донька живуть однією сім'єю, відповідач окремо. На підставі такого відношення відповідача до неї і доньки вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, яке було у неї на час укладення шлюбу. Отже, з червня 2012 року вони остаточно припинили шлюбні відносини. Таким чином, вона вважає, що шлюб з відповідачем фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить як інтересам їхньої доньки, так і її інтересам, оскільки вона не маю наміру бути в зареєстрованому шлюбі із чоловіком, з яким не бажає сумісно проживати в подальшому. Крім того, щоб у подальшому між нею та відповідачем не виник спір по відношенню до майна, яке вона має намір придбати в подальшому за належні їй кошти /оскільки формально, згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям під час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності/, шлюб між нею та відповідачем треба розірвати. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України, кожний з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.3 ст.105 та ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спору про поділ майна, яке вона та відповідач набули у спільну сумісну власність під час знаходження у шлюбі, на цей час не існує. Відповідач працює на постійній основі - у Вільногірському ГМК /машиніст конвеєру/ та згідно договору - водієм Вільногірського хлібозаводу, має постійну заробітну плату. Фізично відповідач здоровий та майнової допомоги з її боку не потребує. Після розірвання шлюбу вона буде продовжувати мешкати окремо від відповідача, а донька буде проживати з нею. Шлюб вона та відповідач розривають вперше. Добровільно розірвати шлюб за заявою сторін в окремому судовому провадженні відповідач відмовляється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 09.03.2016 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 17.08.2007 року, актовий запис № 108, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу з відповідачем, вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]., доньку [PERSON], [INFO] р. н., які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей. В даний час вона перебуває у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну соціальну допомогу при народженні дитини в сумі 1000 грн. 12 коп. на місяць, інших доходів не має, що буде підтверджуватись довідкою про розмір такої допомоги, яку вона надасть до початку розгляду справи за цим позовом по суті. Розмір отримуваної нею державної соціальної допомоги не дозволяє їй самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої дитини. Їхній з відповідачем син навчається в ЗОШ №4 м. Вільногірська, в 2-му класі. На його навчання, харчування, одяг вона витрачає кошти, в сумі приблизно 500 грн. на місяць, однак їх повною мірою не вистачає для забезпечення навчального процесу та нормального рівня життєдіяльності сина. На харчування, одяг їхньої доньки, яку вона доглядає, вона витрачає кошти в сумі приблизно 500 грн. на місяць. Відповідач офіційно працевлаштований, працює на підприємстві філія «ВГМК» ДП «ОГХ», отримує щомісячно заробітну плату в розмірі приблизно 4000 грн. на місяць, тобто має можливість надавати їй допомогу в утриманні їхніх дітей. Відповідач частково надає в добровільному порядку кошти для утримання дітей, однак тієї суми, що він сплачує не вистачає для забезпечення належного рівня їх утримання. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування якої вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. З метою стабільного отримання фіксованої суми від відповідача в частці від його заробітку, на утримання дітей, вона бажає стягувати аліменти з відповідача на підставі судового рішення. Аліменти відповідач нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обов'язок, щодо утримання дітей, у нього немає, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами немає. Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті. На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180 ч. 3, ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 10.11.2014 року, позивачка зазначила, що з відповідачем вони одружилися 30.09.1989 року. Від шлюбу у них з відповідачем є діти: [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем у не склалася через те, що у них не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. В даний час вона готує позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Домовленості з відповідачем про спосіб виконання ним обов'язків батьків щодо утримання дитини - доньки [PERSON], ними не досягнуто. Відповідач, проживаючи разом з дитиною, став ухилятися від утримання їхньої дитини, у вигляді надання достатньої матеріальної допомоги на її утримання, яку він у добровільному порядку надавав до 01.09.2014 року. В даний час вона не працює по сімейним обставинам. Інших джерел доходу не має. Їхня спільна дитина навчається в 11-ому класі середньої школі № 2 м. Вільногірська. Дитина проживає спільно з нею і перебуває на її повному забезпеченні, проте коштів на утримання дитини у неї практично не вистачає, що створює великі труднощі в забезпеченні нормального виховання та утримання дитини. Відповідач має постійне місце роботи (ВГМК, РМУ, зварювальник) і отримує стабільну заробітну плату, розмір якої становить не менше 3000 грн. на місяць (точного розміру заробітної плати їй встановити не вдалося, так як відповідач приховує свої доходи від неї). Вона приймала всі можливі заходи до отримання матеріальної допомоги від відповідача в добровільному порядку і в належному розмірі, але не змогла її добитися у зв'язку з небажанням відповідача надавати таку матеріальну допомогу в добровільному порядку і в відповідному розмірі. На підставі викладеного, позивачка прохає: 1. Стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь кошти на утримання їхньої спільної дитини - доньки, [PERSON], [INFO], (аліменти) у розмірі 13 частки його заробітку (доходу) в місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця; аліменти стягувати з моменту подачі цього позову. 2. Всі судові витрати, передбачені ЦПК України, прохає покласти на відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився і надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать закону та фактичним обставинам справи, визнані відповідачем в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на відповідача судових витрат, в виді судового збору - 243.60 грн. На підставі ст.ст. 180 - 183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 11.11.2014 року, позивачка зазначила, що 28.09.1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції, Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис № 197 від 28.09.1990 р., і проживала з відповідачем разом до травня місяця 2014 року. У неї це другий шлюб у відповідача теж другий шлюб, від шлюбу вони мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутність між нею та ним взаєморозуміння і довір'я. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів. Шлюбні відносини між ними припинені з травня місяця 2014 р. Спільне господарство не ведеться, але проживають разом у зв'язку з відсутністю окремого житла. Вона вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам і є неможливими. Майнових спорів вони не мають. Згідно зі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України та статей 3, 15, 118 і 119 Цивільного процесуального кодексу України, позивачка прохає, розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції, Дніпропетровської області, актовий запис № 197 від 28.09.1990 р. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що примирятися з відповідачем вона не бажає, судові витрати у справі прохає покласти на неї, спору з відповідачем, стосовно поділу спільного майна, стосовно взаємного утримання після розірвання шлюбу, немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, додатково пояснив, що він є інвалідом 2 групи, позов визнає добровільно, примирятися з позивачкою не бажає, спору з позивачкою, стосовно поділу спільного майна, стосовно взаємного утримання після розірвання шлюбу, немає. Приймаючи до уваги, що шлюб між сторонами фактично розпався, подальше його збереження суперечить суттєвим інтересам позивачки, що позов визнаний відповідачем в повному обсязі і визнання позову не суперечить закону та фактичним обставинам справи, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на позивачку, згідно її заяви, судових витрат у справі, в виді судового збору - 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 12.01.2015 року, позивач зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою було укладено та зареєстровано 30 вересня 2005 року у відділі РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №134, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають 2-х неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження кожної дитини. Під час спільного проживання, між ним та відповідачкою постійно виникало взаємонерозуміння один одного з приводу ведення спільного господарства та виховання дітей, оскільки відповідачка фактично не займалася веденням домашнього господарства належним чином, не займалася вихованням доньки [PERSON], переклала обов'язок з її виховання на свою матір - [PERSON], яка, на його думку, негативно впливала на відносини між ним та донькою, тобто кожен з них має різні погляди щодо сімейного життя. На цих підставах між ними часто виникали сварки та взаємні докори, що створювало негативну обстановку та напругу в сім'ї, внаслідок чого він перестав відчувати до відповідачки почуття любові та поваги. Таким чином, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою стало суперечити його інтересам та інтересам їхніх дітей. У зв'язку з цим, 28 грудня 2014 року вони з відповідачкою остаточно припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. З того моменту вони проживають окремо, за різними адресами. Факти взаємонепорозуміння між ним та відповідачкою, сварок між ними, неналежного ведення домашнього господарства відповідачкою, перекладення обов'язку по вихованню доньки [PERSON] на матір - будуть доводитися його поясненнями, які він надасть під час судового розгляду за цим позовом. Примирення між ним та відповідачкою неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. В теперішній час спору про поділ сумісного майна між ними немає. Відповідачка на розірвання шлюбу згодна, однак наявність неповнолітніх дітей передбачає розірвання шлюбу в судовому порядку, саме ця обставина спонукає його на звернення з цим позовом до суду. Шлюб вони розривають вперше. По домовленості між ними, після розірвання шлюбу, їхні доньки залишаться проживати разом з відповідачкою. На підставі викладеного й у відповідності з ч. 2 ст. 104. ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 12.05.2014 р., позивачка зазначила, що 06 листопада 2013 року, у [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вона замовила меблі для кухні «Модена», за що сплатила 4000.00 грн., що підтверджується копією укладеного договору № 138 від 06.11.2013 року. Згідно договору, меблі повинні були бути надані їй через місяць, але по сьогоднішній день меблі їй не надані. Після її дзвінків та неодноразових візитів до магазину, меблі також їй не надали.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 12.08.2014 року, позивач зазначив, що 02 жовтня 2009 року між ним, [PERSON], [INFO], (надалі - Позивачем), та [PERSON], [INFO], (надалі - Відповідачем), було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції 02.10.2009 року, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] від 02.10.2009 року, і в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №120 (Додаток - 1). Від цього шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO], яка зареєстрована 24.06.1994 відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції в Дніпропетровській області в книзі реєстрації народжень 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.06 1994 року серія [NUMBER], та [PERSON], [INFO], яка зареєстрована 05.11.1999 відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції в Дніпропетровській області в книзі реєстрації народжень 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.11.1999 року, серія [NUMBER] (Додаток -2). Протягом 2010-2014 рр. він не витримав постійних сварок зі сторони своєї дружини (Відповідача). Нажаль його дружина не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з січня 2014 р., та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Таким чином, він та відповідач, припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать як його, так і її інтересам. Щодо спору між ним та відповідачкою з приводу поділу спільного майна, то він повідомляє, що такий спір не існує, зокрема користування належною йому часткою помешкання за вище вказаною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. З ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оригінали всіх документів, які вказані в цій позовній заяві, він зобов'язується надати суду для огляду в судовому засіданні. На підставі викладеного й у відповідності з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 13.08.2015 р., позивачка зазначила, що 15 жовтня 2010 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 19, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, що підтверджується копією свідоцтва про народження. В теперішній час спільне проживання між нею та відповідачем та ведення спільного господарства фактично припинені, у зв'язку в майбутньому, вона маю намір подати до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позов до відповідача про розірвання шлюбу. Вони з середини липня проживають окремо, за різними адресами, зазначеними вище. В даний час вона працює в КДНЗ №2, отримує заробітну плату в розмірі приблизно 1300 грн. на місяць, що підтверджується копією довідки про розмір її заробітної плати. Для належного утримання дитини, вона щомісячно несе наступні витрати: оплачує навчання дитини в КДНЗ № 2 в сумі 350 грн., що підтверджується копіями квитанцій про оплату навчання, довідкою КДНЗ; оплачує житлово-комунальні послуги за квартиру в сумі приблизно 700грн., що підтверджується копіями квитанцій про їх оплату; купує одяг, продукти харчування на суму близько 1500 грн на місяць. Окрім цього вона витрачає кошти на забезпечення власної життєдіяльності в сумі близько 1000 грн., які витрачає на одяг, харчування, що буде підтверджуватись її поясненнями, які вона надасть під час розгляду цієї справи по суті. Оскільки окрім заробітної плати, інших доходів вона не має, то різницю між зазначеними витратами та її заробітною платою покривають її батьки. Таким чином, самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої дитини вона не має можливості. Відповідач працює на Вільногірському ГМК, помічником машиніста екскаватора, отримує заробітну плату в розмірі приблизно 7000грн. на місяць, тобто має можливість утримувати їхню доньку, однак в добровільному порядку надавати кошти для її утримання відмовляється. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування яких вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину. Відповідач ухиляється від утримання доньки та взагалі не надає ніякої допомоги на її утримання. Аліменти він нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обовязок щодо утримання дитини у нього немає, непрацездатних батьків, інших дітей у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами не має. Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті. На підставі викладеного, у відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України,

Outcome: partial