Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Звернувшись до суду з заявою, [PERSON] просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] року у м. Макіївка Донецької області від серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця помер її чоловік [PERSON] . У зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть були видані органами, розташованими на тимчасово неконтрольованій території України, у неї відсутня можливість зареєструвати факт смерті чоловіка в органах реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті чоловіка потрібно їй для оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилась після його смерті. Заявник [PERSON], представник заявника [PERSON] у судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.10,11). Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4). Заявник [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 16 вересня 2009 року (а.с.7). За твердженням заявника [INFO] року в Україні в м. Макіївка Донецької області помер її чоловік [PERSON], [INFO]. На підтвердження даного факту заявником суду надані: - оригінал свідоцтва про смерть [PERSON], померлого [INFO] року, виданого 29 березня 2016 року Макіївським міським відділом ЗАЦС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР (а.с.5); - копія лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] № 142 від [INFO] року, виданого ЦПМСД № 3 м. Макіївки МЗ ДНР (а.с.6); - фототаблиця із зображенням могили [PERSON](а.с.12-13); - товарний чек про оплату ритуальних послуг від [INFO] року (а.с.14); - рахунок кафе «Луч» від 29.03.2016 року про оплату поминального обіду (а.с.15). Даючи оцінку допустимості таких доказів, як свідоцтво про смерть [PERSON], копія лікарського свідоцтва про смерть, як документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті [PERSON] для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника [PERSON], суд, як виняток, приймає до уваги надані свідоцтва про смерть та оцінює їх в сукупності з фототаблицею могили [PERSON], та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] [INFO] року у м. Макіївка Донецької області Україна, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть чоловіка та в подальшому оформити спадщину після його смерті.

Outcome: approved