Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 35659,10 грн. за кредитним договором б/н від 11.04.2011 року, яка складається з такого: - 2843,85 грн. - заборгованість за кредитом; - 27554,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3086,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 1674,24 грн. - процентна складова, а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.04.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4170,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01. 2017 року має заборгованість у розмірі 35659,10 грн., яка складається з такого: - 2843,85 грн. - заборгованість за кредитом; - 27554,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3086,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 1674,24 грн. - процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача Плеханов А.О. у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнала, пояснивши, що вона користувалась кредитною карткою та протягом тривалого часу сплачувала позивачу кредитні кошти. Потім припинила сплачувати заборгованість, оскільки вважала, що вже достатньо коштів сплатила. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнав, пояснивши, що позивачем не доведений факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 4170,00 грн. Крім того, позивачем не доведена законність позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі 27554,51 грн. Також, позивач зазначив загальну суму заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3086,50 грн. Проте, окремі розрахунки за пенею та комісією позивачем не надано, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині має бути відмовлено з причини недоведеності. Крім того, вважав, що позивачем неправомірно нараховані штрафи за даним кредитним договором, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» накладений мораторій на нарахування штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями на час проведення антитерористичної операції громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому КМУ переліку, де провадилася антитерористична операція. Також просив застосувати строк позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 11 квітня 2011 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявила бажання про оформлення на своє ім'я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві відповідач погодилась з тим, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також підтвердила факт ознайомлення та згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення (а.с.7). З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що Договором передбачена базова % ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) - 3,0%; розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.8-9). Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. Після укладення шлюбу та зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON], відповідач 26 грудня 2014 року звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», де підписавши Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, повідомила свої нові персональні дані та надала копію свого паспорту (а.с.125,34). При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що 26 грудня 2014 року вона не підписувала у ПриватБанку будь-яких заяв та не надавала копії свого паспорту та вважає їх безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Відповідно до довідки (а.с.78) та фототаблиці (а.с.111) за кредитним договором б/н від 11.04.2011 року, відповідачу були надані та отримані нею такі картки № [NUMBER] та [NUMBER], остання з яких мала термін дії до останнього дня 12.2015 року. Доказів які б спростовували дані обставини відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки за картрахунком [NUMBER] від 11 квітня 2011 року (а.с.79) 11 квітня 2011 року встановлений кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн.; 11.04.2011 року кредитний ліміт збільшено до 3570,00 грн.; 06.08.2011 року кредитний ліміт збільшено до 4170,00 грн.; 19.10.2011 року кредитний ліміт зменшено до 2000,00 грн.; 18.09.2013 року кредитний ліміт збільшено до 3000,00 грн. Надання позивачем кредитних коштів відповідачу підтверджується виписками за картрахунком відповідача, який є первинним бухгалтерським документом (а.с.128-135). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, останній платіж за договором здійснила 13.01.2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6), а також випискою за картрахунком відповідача (а.с.128-135). Доказів, які ю спростовували інформацію зазначену у виписці по картрахунку відповідачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором (а.с.4-6) вбачається, що заборгованість за кредитом складає 2843,85 грн., заборгованість за процентами складає 27554,51 грн., заборгованість за комісією та пенею складає 3086,50 грн., заборгованість по судовим штрафам складає 2174,24 грн., загальна сума заборгованості складає 35659,10 грн. При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2017 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 3,0 % місяць. Однак, заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України (в редакцій чинній на момент укладення кредитного договору), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.1). Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку (ч.2). Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3). З заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної відповідачем, вбачається, що ним погоджена процентна ставка по кредиту 3,0% на місяць на залишок заборгованості. Отже, розмір процентів за користування кредитом, за період з 01.09.2014 року по 31.01.2017 року виходячи з базової процентною ставки 3,0% на місць повинен дорівнювати: - з 01.09.2014 року по 31.01.2017 року - 2843,85грн. х 3,0% х 29 міс. = 2474,15 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.09.2014 року у розмірі 1071,41 грн. Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 2474,15 грн. + 1071,41 грн. = 3545,56 грн. Суд також вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки (штрафів) у розмірі 2174,24 грн. нарахованих при подачі позову, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у м. Костянтинівка\~ Донецької області, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 2174,24 грн. на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором б/н від 11.04.2011 року, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових штрафів слід відмовити. Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 3086,50 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3086,50 грн. слід також відмовити. Таким чином, без врахування нарахованої комісії та пені, а також штрафів, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 11.04.2011 року становить 6389,41 грн., та складається з такого: 2843,85 грн. - заборгованість за кредитом; 3545,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.04.2011 року у загальному розмірі 6389,41 грн. При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності з огляду на таке. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 11.04.2011 року відповідачу відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Судом встановлено, що у відповідності до умов кредитного договору б/н від 11 квітня 2011 року відповідачу була надані кредитні картки № [NUMBER] та № [NUMBER], остання з яких мала термін дії до останнього дня 12.2015 року (а.с.78,111). Позивач із вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, а також процентами за користування кредитом звернувся 02 березня 2017 року, тобто в межах строків, встановлених ст. 257 ЦК України. Крім того, пунктом 1.1.7.31 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що строк позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені та штрафів, витрат банку складає 50 років (а.с.23). Тож, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд пропорційно до розміру задоволених вимог присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (мінімальний розмір судового збору, визначений Законом України «Про судовий збір»)

Outcome: partial