Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Звернувшись до суду, заявник просить оголосити померлим його батька [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що після смерті його бабки [PERSON] залишилося нерухоме майно за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Дослідна, 76. Він має намір успадкувати вказане домоволодіння. Однак йому потрібно надати відомості про відсутність інших спадкоємців. Є обставини, які вказують на загибель його батька [PERSON], оскільки він на протязі останніх 14-15 років не з'являється за місцем свого проживання, не спілкується з рідними, друзями та знайомими, не надсилає ніяких звісток про себе, у зв'язку з цим він звертався до Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. До теперішнього часу місцезнаходження [PERSON] невідоме, що дає підстави вважати його загиблим. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала, пояснивши, що шлюб між батьками заявника був розірваний. Зі слів заявника у 1991-1992 року його батько виїхав до Російської Федерації та з ними не спілкується, де він мешкає заявнику невідомо. Після смерті бабки залишилися земельні ділянки, але спадщину ніхто не прийняв. Наразі заявник бажає прийняти спадщину, але в нього відсутні необхідні для цього документи. Крім того, йому було рекомендовано оголосити батька померлим. Коли померла бабка заявника достовірно не знає, поховання останньої здійснювалося за рахунок коштів територіальної громади. Представник заінтересованої особи - Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з огляду на наступне: Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Так, стаття 247 ЦПК України зобов'язує особу, яка звертається до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, зазначити, для якої мети їй необхідно оголосити фізичну особу померлою, обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Заявляючи вимогу про оголошення [PERSON] померлим, заявник посилається, на те, що останній на протязі останніх 14-15 років не з'являється за місцем свого проживання, не спілкується з рідними, друзями та знайомими, не надає про себе звісток та оголошення його померлим необхідно для прийняття ним спадщини після смерті бабки [PERSON] На підтвердження своїх вимог [PERSON] надав суду лише копію свідоцтва про укладення шлюбу між батьками в 1975 році, в якому є відмітка про припинення шлюбу в 1982 році, копію свідоцтва про своє народження та довідку Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 19.07.2010 року про те, що в липні 2010 року він звертався за фактом безвісного зникнення батька [PERSON], місцезнаходження якого невідомо з грудня 2007 року, та за цим фактом було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Між тим, заявник у своїй заяві не зазначив останнього відомого місця проживання [PERSON] або знаходження його майна. Як і не було зазначено обставин, які б вказували на можливу загибель [PERSON] За даними адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться. Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [PERSON] в базі пенсіонерів не значиться. Відповідно до листа Індустріального районного відділу в місті Дніпропетровськ Головного управління ДМС в Дніпропетровській області [PERSON] із заявою про видачу паспорту громадянина України не звертався. Як слідує з пояснень представника заявника, [PERSON] на початку 90-х років виїхав до Російської Федерації. Дані про те, що [PERSON] на цей час не продовжує мешкати в Російській Федерації у справі відсутні. Таким чином, оскільки заявником не надано достовірних даних про останнє відоме постійне місце проживання чи перебування [PERSON], суд вважає, що підстав вважати відсутніми відомості про нього протягом трьох років немає, як і немає підстав припускати його можливу загибель. Той факт, що [PERSON] після розірвання шлюбу та виїзду до іншої країни не підтримує відносини з колишньою родиною не може бути підставою для оголошення його померлим. Також слід відзначити, що правило, закріплене у статті 247 ЦПК України, яка вимагає зазначати в заяві мету, для якої фізичну особу необхідно оголосити померлою, встановлено з тим, щоб суд мав змогу перевірити наявність у заявника юридичного інтересу у справі. Проте заявник такого інтересу не довів. Зазначена ним у заяві така мета оголошення батька померлим як необхідність прийняття спадщини після смерті бабки не підтверджена матеріалами справи. Крім того, діюче законодавство не вимагає в разі не прийняття спадщини спадкоємцями першої черги оголошення їх померлими для прийняття спадщини спадкоємцями наступних черг. Отже, аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що заявник не довів своїх вимог, а тому законні підстави для оголошення [PERSON] померлим відсутні. Враховуючи наведене, в задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed