Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-29 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня подання до суду позовної заяви і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2019 р. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що з 26.09.1998 р. по 04.11.2008 р. її матір [PERSON] та батько [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Вона народилася 24.02.1999 року. У 2008 році її батьки розірвали шлюб у судовому порядку. З цього часу вони живуть окремо один від одного. Після розірвання шлюбу з 2008 р. він проживає лише з матірю та перебуває на її утриманні. 24.02.2017 р. їй виповнилося 18 років і аліменти батько їй більше не сплачував. З 01.09.2016 р. позивач [PERSON] навчається в Ярославському торгівельно-економічному коледжі м. Ярославль, РФ. Форма навчання денна, на бюджетній основі. Після виповнення їй 18 років батько не надава їй ніякої матеріальної допомоги на навчання. Тих грошей, які має матір, не вистачає на її утримання. Термін навчання в даному закладі з 01.09.2016 р. по 30.06.2019 р. Навчання у даному закладі вимагає чималих фінансових витрат, у звязку з чим їй необхідна матеріальна допомога, оскільки вона повністю перебуває на утриманні матері, свого заробітку не має. Відповідач отримує пенсію по інвалідності та має стабільний дохід, інших дітей він не має. Її мати є домогосподаркою, офіційно не працює та має мінливий дохід. Вона з матірю знаходиться у скрутному матеріальному становищі. У звязку із цим, вона була змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, у заочному порядку. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву, в якій наполягає на задоволенні позовної заяви [PERSON] Представник третьої особи [PERSON] також у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про підтримання позовних вимог позивача [PERSON] Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина закріплений у Главі 16 Сімейного Кодексу України. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено наступне. 26.09.1998 р. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, про виконкомом Сіверської міськради Артемівського району Донецької області в Книзі реєстрації шлюбів 26.09.1998 р. зроблено запис за № 59. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 391737, [PERSON] народилася 24.02.1999 р. Батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 10). 04.11.2008 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції в книзі реєстрації розірвань шлюбів 04.11.2008 р. зроблено запис за № 421. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Бахмут» № 21 від 15.03.2017 р., [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Склад її сімї: син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Як видно з копії паспорту громадянина України серії ВТ № 162100, виданого Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 28.07.2015 р., [PERSON] народилася 24.02.1999 року в м. Артемівську Донецької області та з 07.08.2015 р. зареєстрована за адресою: [INFO] (нині м. Бахмут), вул. Ювілейна, 95/79 (а.с. 2-3). Відповідно до довідки про навчання № 159 від 09.02.2017 р., [PERSON], [INFO], є студентом державної професійної освітньої установи Ярославської області Ярославського торгівельно-економічного коледжу. Навчається за основною загальноосвітньою програмою на бюджетній основі, форма навчання денна. Дата вступу 01.09.2016 р., строк закінчення навчального закладу 30.06.2019 р. (а.с. 6). Мати позивача [PERSON] є домогосподаркою та офіційно не працює. Відповідно до довідки Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про розмір отриманої пенсії, яка надійшла на запит суду 29.06.2017 р. за № 18060, [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], знаходиться на обліку в Бахмутському обєднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області, ідентифікаційний код [NUMBER], і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам 1 групи. За період з 01.01.2017 р. по 30.06.2017 р. розмір його пенсії складає 19942,34 грн. Таким чином, відповідач [PERSON], будучи батьком позивача [PERSON], має змогу надавати їй матеріальну допомогу, оскільки отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання. [PERSON] на момент розгляду справи виповнилося 18 років, вона навчається за денною формою навчання, не має можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги. Тож, з відповідача на користь позивача [PERSON] мають бути стягнуті аліменти на час її навчання, тобто до 30.06.2019 р., тобто дня закінчення нею навчання. Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 СК України. Згідно із статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2). Відповідно до ст. 182 СК України (із змінами від 17.05.2017 р.), при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що середньомісячний дохід відповідача [PERSON] складає: 19942,34 : 6 = 3323,72 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд враховує: можливість надання утримання матір'ю позивача, яка має мінливий дохід та надає сину допомогу у добровільному порядку; відповідач отримує пенсію та може надавати таку матеріальну допомогу, та вважає за можливе визначити розмір аліментів, відповідно до ст. 200 СК України, у вигляді 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, тобто дохід позивача буде в середньому дорівнювати приблизно 554 грн. (аліментне зобов'язання відповідача у грошовому виразі), що забезпечить позивачу [PERSON] можливість здобуття освіти та потребу у готуванні до самостійного життя. Враховуючи вищенаведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Таким чином, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, а відповідач є інвалідом І групи, то судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: partial