Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Костянтинівка, вул. Трудова, буд. 212, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 212 по вул. Трудова у м. Костянтинівка. У 2005 році він, на правах члена сімї власника будинку, зареєстрував у спірному житловому приміщенні свого онука відповідача [PERSON] Відповідач з моменту реєстрації і до теперішнього часу у спірному житловому приміщенні не проживає, його особистих речей у будинку не має, участі в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає. У 2008 році відповідач разом зі своїми батьками виїхав проживати до Російської Федерації, та будь-якого звязку з ним він не має. Не зважаючи на зміну місця проживання, відповідач з реєстрації у спірному житловому приміщенні не знявся, чим вчиняє дії, що перешкоджають користуванню його власністю, змушують нести додаткові витрати по утриманню будинку, заважають оформити субсидію. Оскільки відповідач [PERSON] за місцем проживання відсутній понад один рік без поважних причин, вважає, що останній втратив право користування спірним житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з явився, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, на підставі до ч.1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про право на спадщину від 17.10.1972 року за № 7490 та свідоцтву про право особистої власності на жилий будинок від 25.09.1972 року [PERSON] є власником житлового будинку № 212 по вул. Трудова у м. Костянтинівка. Право приватної власності [PERSON] на будинок № 212 по вул. Трудова у м. Костянтинівка зареєстровано у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 24.10.1972 року, 03.10.1972 року, про що свідчать реєстраційні надписи на свідоцтві про право на спадщину від 17.10.1972 року за № 7490, та свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 25.09.1972 року (а.с.3,4). Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» у будинку № 212 по вул. Трудова м. Костянтинівка зареєстровані: власник будинку [PERSON], онук власника [PERSON] (а.с.6) Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин підтверджується: Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт, що [PERSON] понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає, місце його перебування невідомо. З довідки Управління інформаційно-аналітичного забезпечення Головного Управління МВС України в Донецькій області від 27.07.2015 року № 5/1-1154 вбачається, що станом на 27 липня 2015 року [PERSON] обліками МВС України на території України до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться та у розшуку не перебуває (а.с.55). За довідкою КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» [PERSON] під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.53). За довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки» [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.54). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 212 по вул. Трудова м. Костянтинівка. Тож , позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved