Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що після смерті [INFO] року її чоловіка громадянина [PERSON], відкрилася спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,93 га, з них: рілля - площею 3,60 га, кормові угіддя - площею 0,33 га, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області. Документом, який підтверджував право власності на цю земельну ділянку на її чоловіка був Державний акт на право власності серія І-ПЛ №060184, який був виданий [PERSON] на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 24.04.1997 року за №108, який був втрачений. Видача даного Державного акту підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто [ADDRESS]. Спадкова справа на померлого [INFO] року [PERSON] заведена державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] вказує, що спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] є вона, його дружина, яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання з померлим, син померлого - [PERSON], який на момент смерті проживав разом із спадкодавцем до шести місяців, а відповідно правового поля відмовився від прийняття спадщини, та дочка померлого [PERSON], яка спадщини не прийняла, та обоє дітей померлого не претендують на спадщину. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивачка зазначає, що вона бажає успадкувати належну померлому вище описану земельну ділянку, але в даний час вона не може отримати у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і нотаріусом йому було відмовлено по тій причині, що відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності померлого [PERSON] на належну йому земельну ділянку, яким при житті посвідчувалось його право власності на неї та який позивачка повинна подати нотаріусу для видачі ним позивачці свідоцтва про право на спадщину. Вказує, що при житті [PERSON] його втратив, залишилася лише ксерокопія вказаного Державного акта, яка збереглася після його смерті. При цьому, діюче законодавства не передбачає повторну видачу оригіналу чи дублікату вказаного Державного акта. Державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку. При цьому, оформити на ім'я померлої правовстановлюючі документи не можливо, оскільки відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, у разі смерті фізичної особи-власника її право власності припиняється. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка [PERSON] звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати, уточнивши позовні вимоги 23.09.2014 року (а.с.37), визнати, що на момент смерті [PERSON], який помер [INFO] року, належала на праві власності земельна ділянка площею 3,60 га, що призначена для ведення сільського господарства та земельна ділянка площею 0,33 га, що призначена для ведення сільського господарства, які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області та на які за його життя був виданий державний акт на право власності серія І-ПЛ №060184 на підставі розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 24.04.1997 року за №108 та який був втрачений. А в порядку спадкування як спадкоємцем за законом визнати за нею, [PERSON] після померлого [INFO] року [PERSON] як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на земельну ділянку площею 3,60 га, що призначена для ведення сільського господарства та земельну ділянку площею 0,33 га, що призначена для ведення сільського господарства, які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області та на які за його життя був виданий державний акт на право власності серія І-ПЛ №060184 на підставі розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 24.04.1997 року за №108 та який був втрачений. 23.09.2014 року від позивача по справі [PERSON] надійшла до суду заява про уточнення позовних вимог (прохальної частини позовної заяви) (а.с.37), яка ухвалою суду від 23.09.2014 року прийнята до розгляду (а.с.38). В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про підтримання уточнених позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи на підставі письмових доказів по справі і просила уточнені заявлені позовні вимоги задовольнити (а.с.39). Представник відповідача Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, від її представника [PERSON] надійшла заява про визнання уточнених позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи у відсутність представника сільської ради (а.с.40). Представник третьої особи відділу Держземагентства у Великобагачанському районі в судове засідання не з'явився, від цього відділу надійшов лист про не заперечення щодо задоволення заявлених уточнених позовних вимог [PERSON] (а.с.41). Представник третьої особи Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, від неї надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.35). Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 23.09.2014 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що уточнений позов [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області та Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що чоловік позивачки у справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.6), постійним місцем реєстрації та проживання якого було [ADDRESS], помер [INFO] року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.5). З довідки №1627 від 21.08.2014 року виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що згідно даних погосподарського обліку за 2006-2010 рр., книга №5 ст.363, особовий рахунок [NUMBER] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] числяться: голова двору - [PERSON], [INFO] (помер [INFO] р.), дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На ім'я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на землю серія І-ПЛ №060184 на підставі розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 24.04.1997 року за №108, згідно якого останній є власником земельної ділянки площею 3,60 га, що призначена для ведення сільського господарства та земельної ділянки площею 0,33 га, що призначена для ведення сільського господарства, які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.8). Тобто, з даного Державного акту вбачається наявність двох земельних ділянок. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Державний кадастровий реєстратор Пєвнєва О.Я. 07.08.2014 року у листі №01-05-21/1226 вказала, що на померлого [PERSON] видавався державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №060184 зареєстрованого за №511 від 19.02.1998 року на земельну ділянку площею 3,93 га для ведення сільського господарства на адміністративній території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.10). Державний нотаріус Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Карпець О.М. постановою від 15.03.2014 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку площею 3,93 га, розташовану на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області згідно виданого йому державного акта на право власності на землю серія І-ПЛ №060184 на підставі розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 24.04.1997 року за №108, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а.с.9). З повідомлення державного нотаріуса Кириченко Т.М. №446/01-09 від 10.09.2014 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та документів зі Спадкової справи вбачається, що після померлого [PERSON], який помер [INFO] року, останнім місцем проживання якого було [ADDRESS], заведена спадкова справа №194 за 2008 рік на підставі заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, дружина померлого [PERSON] спадщину прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем. 15.04.2014 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за реєстровим №63 та свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади за реєстровим №64. Інші свідоцтва не видавались. Претензій кредиторів не надходило (а.с.а.с.28-33). Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємець першої черги за законом померлого [PERSON] - [PERSON], яка у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], але у зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право приватної власності померлого [PERSON] на належну йому земельну ділянку, яким при житті посвідчувалось його право власності на неї та який позивачка повинна подати нотаріусу для видачі ним позивачці свідоцтва про право на спадщину, не може в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину (земельну ділянку площею 3,60 га та земельну ділянку площею 0,33 га), які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, що належали померлому [PERSON] згідно виданого державного акту на право приватної власності на земельні ділянки серія І-ПЛ №060184. Також, у зв'язку зі смертю [PERSON] можливість внести земельну ділянку до земельного кадастру втрачена, що випливає зі змісту ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Діюче законодавство передбачає державну реєстрацію земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень лише за заявами осіб, що вже набули вказані права (право набувачів) чи за заявами уповноважених ними представників, а не за заявами спадкоємців чи інших осіб, які лише претендують на здобуття вказаних прав. Статтею 125 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право користування та право оренди земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для визнання того, що на момент смерті [PERSON], який помер [INFO] року, належала на праві власності земельна ділянка площею 3,60 га, що призначена для ведення сільського господарства та земельна ділянка площею 0,33 га, що призначена для ведення сільського господарства, які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області та на які за його життя був виданий державний акт на право власності серія І-ПЛ №060184 на підставі розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 24.04.1997 року за №108 та який був втрачений. А в порядку спадкування як спадкоємцем за законом необхідно визнати за нею, [PERSON] після померлого [INFO] року [PERSON] як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на земельну ділянку площею 3,60 га, що призначена для ведення сільського господарства та земельну ділянку площею 0,33 га, що призначена для ведення сільського господарства, які розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області та на які за його життя був виданий державний акт на право власності серія І-ПЛ №060184 на підставі розпорядження Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 24.04.1997 року за №108 та який був втрачений. У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, аналізуючи безпосередньо визнання відповідачем уточнених позовних вимог [PERSON] (а.с.40) з позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд, виходячи з меж та суті заявлених позовних вимог та правовідносин, що виникли між сторонами, з урахуванням досліджених матеріалів справи, приймає визнання відповідачем Великобагачанською селищною радою уточненого позову [PERSON], оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення уточненого позову [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області та Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved