Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.03.2001 року. У квартирі зареєстрована її онука, яка з 2004 року у житловому приміщенні не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належній [PERSON] квартирі, остання просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, заслухавши позивача, допитавши свідка [PERSON], яка підтвердила факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі квартири від 27.03.2001 року, є власником квартири [ADDRESS] Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано державним реєстратором Бахмутської міської ради Будко Ю.Г. 19.09.2018 року за № 28477352 (а.с. 8, 13). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з копії довідки № 4920 від 18.09.2018 року в спірному житловому приміщенні, як член сім'ї зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Відповідно акту про не проживання та відсутність особистих речей від 18.09.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2004 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved