Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Згідно позову, відповідно до укладеного договору № BLаЖГА0006686010 від 26 серпня 2011 року відповідачка [PERSON] в банківській установі позивача отримала кредит у розмірі 18000 грн. Відповідачка взяла на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних шляхом щомісячних платежів, щомісячну плату за обслуговування кредиту в розмірі 315 грн. та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Кінцевий строк погашення кредиту 26 серпня 2014 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачці кошти в повному розмірі. Умови погашення кредиту відповідачкою не виконуються. Станом на 12 серпня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 25157,94 грн., з яких: -4041,05 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; -785,56 грн. - прострочені відсотки; -1913,44 грн. - прострочена комісія; -18417,89 грн. - штраф за несвоєчасне погашення кредиту. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість. Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Підтвердила той факт, що вона в банківській установі позивача отримала кредит в розмірі 18000 грн., які через погіршення фінансово стану не змогла повернути в повному обсязі. Визнає в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією. Правомірність нарахування їй штрафу не оспорює, разом з тим просить суд за можливості зменшити розмір такого штрафу. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем до позову додана копія договору банківського обслуговування BLаЖГА0006686010, укладеного 26 серпня 2011 року відповідачем [PERSON] з [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», за яким банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 18000 грн. на споживчі потреби, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі. Відповідач взяв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15 % річних шляхом щомісячних платежів, щомісячну плату за обслуговування кредиту в розмірі 315 грн. та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Кінцевий строк погашення кредиту 26 серпня 2014 року. Відповідачем [PERSON] не оспорений той факт, що зазначений кредитний договір підписаний особисто нею. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачці кошти в повному розмірі, що останньою визнано. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено в ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; У відповідності до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно розрахунку заборгованості, умови погашення кредиту відповідачкою не виконані. Станом на 12 серпня 2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком становить 25157,94 грн., з яких: -4041,05 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; -785,56 грн. - прострочені відсотки; -1913,44 грн. - прострочена комісія; -18417,89 грн. - штраф за несвоєчасне погашення кредиту. Розрахунок заборгованості позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачкою не оспорений. Згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує розяснення, викладені у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно яких положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Також суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року, за яким частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідачка в судовому засіданні зробила заяву про зменшення розміру нарахованої їй банком неустойки. Суд, з урахуванням ставлення відповідачки до виконання своїх зобовязань за кредитним договором, виходячи з загального розміру заборгованості за кредитним договором,

Outcome: partial