Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Згідно позовної заяви вбачається, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.06.2014 року відповідача [PERSON] зобов'язано сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. Однак, дочка підростає та витрати на її утримання, на даний час, збільшилися, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для нормального розвитку дитини і її матеріального забезпечення. На підставі наведеного, позивачка просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, без фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання, також подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, без фіксації судового процесу. Зазначив, що позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред'явлення позову. Згідно роз'яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому зв'язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру. Згідно правової позиції висловленої Верховним судом України в постанові від 05.02.2014 року у справі № 143-цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.06.2014 року, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 11.06.2014 року і до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом об'єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів, у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивачка на утримання дочки значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Наведене, є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін, а також те, що відповідачем не надано доказів про зміну стану його здоров'я, перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на дочку - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved