Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Згідно позову, відповідно до укладеного договору № 621013299 від 26 листопада 2011 року відповідач [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві Альфа-Банк отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з лімітом відновлювальної кредитної лінії у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % на місяць. Кінцевий строк погашення заборгованості 26 листопада 2012 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кошти в зазначеному розмірі. Умови погашення кредиту відповідачем не виконані. Станом на 23 грудня 2013 року заборгованість відповідача перед банком становить 15127,33 гривень, з яких: -9250,56 гривень заборгованість по тілу кредиту; -5876,77 гривень пеня. ТОВ Росвен Інвест Україна, яке право вимоги за цим кредитом отримало від ПАТ Альфа-Банк за договором факторингу, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] зазначену заборгованість на його користь. Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю Росвен Інвест Україна, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 77 ЦПК України, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. За ухвалою суду розгляд справи проведений за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно копій анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банку» про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 20) та додатку до публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банку» про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 15), 26 листопада 2011 року відповідач [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк, правонаступником якого є [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» за договором факторингу № 2013-1 від 23 грудня 2013 року, кредитний договір № 621013299, який складається з анкети-заяви та додатку до публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банку» про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, на підставі якого отримав кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з лімітом відновлювальної кредитної лінії у розмірі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % на місяць. Згідно умов договору, погашення кредиту та сплата відсотків мають здійснюватися щомісячними платежами з мінімальним платежем 7% від суми загальної заборгованості. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином. Згідно розрахунку заборгованості, зобовязання за кредитним договором [PERSON] виконувалися неналежним чином. Станом на 23 грудня 2013 року заборгованість відповідача перед банком становить 15127,33 гривень, з яких: -9250,56 гривень заборгованість по тілу кредиту; -5876,77 гривень пеня. Розрахунок заборгованості позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений. Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує наступне: Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідач [PERSON] як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624 ЦК України спричиняє наслідки: -наявність у банківської установи права вимагати стягнення простроченої заборгованості за кредитом; -наявність у банківської установи права вимагати сплати процентів, належних банку; -наявність у банківської установи права вимагати сплати неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання щодо сплати чергової частини кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити суму боргу. З відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved