Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором кредиту у розмірі 571642,85 грн., а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 17 липня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 2808-КР2807. За умовами Договору кредиту Банк надав Позичальнику кредит у сумі 46315,00 Доларів США на наступних умовах: строком погашення 10.07.2016 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами 15,55% річних; позичальник зобовязаний виконати зобовязання згідно із Договором кредиту у повному обсязі, у тому числі але обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. У порушення вимог діючого законодавства України, умов Договору кредиту відповідач не виконує належним чином зобовязання за Договором кредиту. Станом на 06.01.2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором кредиту складає 24035,08 Доларів США, що за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 571642,85 грн., з яких: -сума заборгованості за кредитом 367945,83 грн.; -сума заборгованості за відсотками 79769,32 грн.; -розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 102677,57 грн.; -сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 21250,12грн. Виходячи із приписів ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником Основного зобовязання, Позичальник відповідає перед кредитором за своїми грошовими зобовязаннями усім належним Позичальнику майном. Відповідачу неодноразово направлялись листи попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості, проводились переговори в телефонному режимі. Проте, Позичальник не відреагував, заборгованість не погасив, грошове зобовязання виконане належним чином не було. У звязку із вищезазначеним фактом позивач вимушений звернувся до суду за захистом свого порушення права. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справи розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 175/2808-кр2807 (далі Договір кредиту), згідно із яким кредитор зобовязується надавати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах, визначених цим Договором (а.с.5-13). Відповідно до п.п. 1.1.1 Договору кредиту надання кредиту буде здійснюватися в гривнях та доларах США окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «транш», а у сукупності «Транші», зі сплатою 15,55 процентів річних в гривнях та 10 (десять) процентів річних в доларах США в межах максимального ліміту заборгованості до 84200,00 грн. та 46315,00 доларів США. Відповідно до п.п.1.1.2 Договору кредиту погашення та сплата нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, Позичальник щомісячно 10 числа сплачує Кредитору рівні суми грошових коштів, кожна з яких включає в себе заборгованість за Кредитом та процентами, розрахованих за весь строк користування кредитом в сумі 768,88 доларів США. Пунктами 3.3.7,3.3.8 Договору кредиту встановлено, що позичальник зобовязаний: сплачувати Кредитору проценти в розмірі, передбаченому п.п.1.1.1 цього Договору, та в порядку, визначеному в п.п. 2.5,2.6 цього Договору; своєчасно та в повному обсязі повертати Кредит в порядку, визначеному в п.2.4 цього Договору. Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за Договором кредиту не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором кредиту (а.с.14-15) вбачається, що нарахована позивачем заборгованість за кредитом складає 15470,51 Доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.01.2016 року становить 367945,83 грн.; заборгованість за відсотками складає 3353,95 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.01.2016 року становить 79769,32 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 06.01.2015 року по 05.01.2016 року складає 4317,14 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.01.2016 року становить 102677,57 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 06.01.2015 року по 05.01.2016 року складає 893,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.01.2016 року становить 21250,12 грн. Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором кредиту неустойки: сум пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення відсотків, нарахованих за період з 06 січня 2015 року по 05 січня 2016 року, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято\~Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № [NUMBER] цей\~Закон\~набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст.\~11\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р\~зупинено дію\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного\~розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність:\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»;\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079\~«Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у [INFO], яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 102677,57 грн. та несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 21250,12 грн. за Договором кредиту № 175/2808-кр2807 від 17.07.2007 року. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту №175/2808-кр2807 від 17.07.2007 року, без врахування пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасне повернення відсотків, у загальному розмірі 447715,15 грн., а саме: -заборгованість за кредитом 367945,83 грн.; -заборгованість за відсотками 79769,32 грн. Тож, позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд пропорційно задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6715,72 грн.

Outcome: partial