Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Звертаючись до суду позивач заявляє позовні вимоги до [PERSON], [PERSON], а саме: Виселити [PERSON] ([INFO], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) та [PERSON] ([INFO], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) з квартири, загальною площею: 42,4 кв.м. житловою площею: 26,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та зняттям з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав: між сторонами існують договірні зобов'язання на підставі укладеного Кредитного договору №5801137 від 26.10.2007року, з усіма додатками та додатковими угодами згідно якого позивач надав відповідачу кредит, для придбання нерухомості: - квартири, реєстраційний номер 20282837; загальна площа: 42,4 кв.м. житлова площа: 26,9 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідачем було передано в іпотеку наступне майно: Квартиру, реєстраційний н 20282837; загальна площа: 42,4 кв.м. житлова площа: 26,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що укладений Договір іпотеки № 5801198 від 26.10.2007 року. Відповідно до умов п. 1.6. Договору іпотеки, «За рахунок Предмету іпотеки Банк право задовольнити свої вимоги за Основним зобов'язанням в повному обсязі, що визначено відповідно до Кредитного договору, Договору іпотеки та чинного законодавства України, а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, пов'язані із реалізацією прав які випливають з Договору іпотеки, зокрема, пов'язані зі зверненням стягнення на Предмет іпотеки. У зв'язку із невиконанням [PERSON] зобов'язань за Кредит» договором, на підставі вищевказаних положень Договору іпотеки та чинного законодавства України Банк реалізував своє право на звернення стягнення шляхом набуття у свою власність Предмету іпотеки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 05.02.2018 за індексним номером 39509996 було зареєстровано право власності Позивача Предмет іпотеки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (додається). Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передану іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановлено законом. Відповідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення г звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення і мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримав цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщенні встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселеня здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи, що відповідачі на теперішній час не звільнили приміщення, позивач заявляє вказані позовні вимоги. Відповідач заперечень суду не надав. Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду. Судом в межах завалених позовних вимог, на підставі наданих доказів, встановлені наступні факти та обставини: Між сторонами існують договірні зобов'язання на підставі укладеного Кредитного договору №5801137 від 26.10.2007року, згідно якого відповідачу було надано кредит, для придбання нерухомості: - квартири, реєстраційний номер 20282837; загальна площа: 42,4 кв.м. житлова площа: 26,9 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідачем було передано в іпотеку наступне майно: Квартиру, реєстраційний н 20282837; загальна площа: 42,4 кв.м. житлова площа: 26,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що укладений Договір іпотеки № 5801198 від 26.10.2007 року. 05.02.2018 за індексним номером 39509996 було зареєстровано право власності Позивача на предмет іпотеки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За змістом ч.2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко-держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок, житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. За змістом ст. 40 Закону України «Про іпотеку», визначено: Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. За змістом вимог ст..109 ЖК України визначено: Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 27.03.2018 № 11-0003339-2018 Департаменту реєстрації Харківської міської ради у квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстрована: [PERSON], [INFO]. Позивач повідомив Відповідачів, про реєстрацію права власності за ПАТ «ПУМБ» та про необхідність звільнення предмета іпотеки (копії додаються). Але відповідачі квартиру не звільняють. Отже, сукупність досліджених доказів, яки свідчать про невиконання умов договору відповідачами є підставою для виселення вказаних осіб з вказаного приміщення. Крім того, суд вважає в частині зняття з реєстрації заявлено до неналежної особи, т.я. в обов'язки відповідачів не входить обов'язок щодо зняття з реєстрації. Тому, відповідно до вказаних норм закону є підставою для часткового задоволення вимог.

Outcome: partial