Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 10.07.2014 року, позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано 29 вересня 2001 року відділом РАГС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №108. В шлюбі з відповідачем у них народилася спільна дитина: син - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що в них не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Шлюб між нею та відповідачем фактично розпався. Подружні стосунки з відповідачем не підтримуються. Поновлювати їх в майбутньому вона не бажає, між ними спір, щодо спільного майна, що було придбано під час шлюбу, відсутній. Примирення та збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим та недоцільним, з обставин, які перелічені вище. Питання щодо утримання їхнього з відповідачем неповнолітнього сина вирішено в судовому порядку та на її користь на утримання дитини з відповідача стягуються аліменти. Спір щодо місця проживання дитини на цей час між ними відсутній. На підставі зазначеного вище та відповідно до ст. 110 СК України,позивачка прохає: 1. Розірвати між нею та відповідачем шлюб, який було укладено та зареєстровано 29 вересня 2001 року відділом РАГС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №108. 2 . Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. 3. Всі судові витрати, пов'язані з розглядом позовної заяви у суді, покласти на неї в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що примирятися з відповідачем не бажає, спору щодо участі відповідача в утриманні та вихованні дитини, щодо поділу їхнього спільного з відповідачем майна - немає, з відповідача майже рік за судовим рішенням стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, з його додаткових пояснень витікає, що примирятися з позивачкою він не бажає, визнання ним позову не суперечить обставинам справи і не порушує нічиїх прав та законних інтересів, на утримання дитини з нього за судовим рішенням стягуються аліменти. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, щодо розгляду справ окремого провадження, зазначено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 113 СК України: 1. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимога позивача про залишення їй прізвища - [PERSON], фактично, не є позовною вимогою і не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, вона не стосується відповідача, є особистим побажанням позивача, яке не підлягає якомусь додатковому юридичному регулюванню в порядку позовного провадження. Приймаючи до уваги, що шлюб між сторонами фактично розпався, подальше його збереження суперечить суттєвим інтересам позивачки, що позов визнаний відповідачем в повному обсязі і визнання позову не суперечить закону та фактичним обставинам справи, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на позивачку, згідно її заяви, судових витрат у справі, в виді судового збору - 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved