Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що 10 серпня 2002 року виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцевого Донецької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 64. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між ними не має. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, як батько повинен робити це у добровільному порядку. Відповідач є працездатним, аліменти нікому не сплачує. Шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини втрати фізичних та духовних звязків. На даний час вона вагітна від іншого чоловіка, їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Спільне господарство між ними не ведеться. Кожен з них живе своїм власним життям. Позивач [PERSON] в судовому засіданні предявлені та уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги вважав обгрунтованими, визнавши себе батьком зачатої дитини, якою вагітна позивач [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Судом встановлено, що 10 серпня 2002 року виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцевого Донецької області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 64. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2014 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини втрати фізичних та духовних звязків. На даний час позивач [PERSON] вагітна від іншого чоловіка, що підтверджено поясненнями в судовому засіданні позивача та батька зачатої дитини [PERSON] На даний час шлюб між сторонами носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 183 СК України, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: approved