Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 02 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить суд розірвати шлюб. В обґрунтування позову посилається на те, що 26 серпня 2016 року він одружився з відповідачкою, спільних дітей не мають. Відповідачка не бажає вирішити питання стосовно розірвання шлюбу в органах ДРАЦСу. В позовній заяві позивач вказує на те, що шлюбні стосунки припинені з 2019 року і він не має наміру їх поновлювати, вже тривалий час сторони мешкають окремо. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом розміщення оголошення на сайті суду та направлення поштового повідомлення, яке останні отримала особисто 12 листопада 2020 року. Відповідачка відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. В силу приписів статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 26 серпня 2016 року Ізюмським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис №180. Сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведеться, наміру поновлювати подружні стосунки у позивача не має, оскільки подальше спільне життя не можливе. Від шлюбу спільних дітей немає. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, вважає, що подальше шлюбне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). Судові витрати, згідно статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved