Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Згідно заяви про уточнення позовних вимог позивач пред'явила в суді позов до Київської міської ради, за участю третіх осіб: Житлово-експлуатаційна контора № 707, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав того, що нею було пропущено строку для прийняття спадщини. За таких обставин позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS]. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Київська міська рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача направив до суду відзив, в якому просив розглянути справу за відсутності відповідача та прийняти судом рішення згідно норм чинного законодавства. Представник Житлово-експлуатаційної контори № 707 свого права на участь у судовому засіданні не використав. Про розгляд справи третя особа була повідомлена належним чином. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві також в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без участі його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач є матір'ю [PERSON], [INFO], що встановлено на підставі відповідного Свідоцтва про народження. (а.с. 9) Згідно Свідоцтва про смерть серія № [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. (а.с. 10) Як вбачається з Договору купівля-продажу від 17.10.1997, [PERSON] та [PERSON] придбали у власність в рівних частках квартиру, за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 13) Факт реєстрації права власності за [PERSON] встановлено на підставі довідки з КМ БТІ від 20.05.16. (а.с. 65) Як вбачається з Листа від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 05.05.16, [PERSON] пропустила 6-місячний строк для прийняття спадщини. (а.с. 16) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної завідувачем Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 23.02.17, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущено строк прийняття спадщини, а також ненаданням документів що підтверджують фактичне прийняття спадщини після спадкодавця. (а.с. 64) Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON], до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори позивач звернулась із заявою, в якій повідомила, що обізнана про пропуск строку прийняття спадщини 05.05.16. (а.с. 70) Згідно Довідки від 21.12.2006 [PERSON] проживав [ADDRESS] без реєстрації з 23.12.1997 по день смерті, - [INFO]. (а.с. 72) Проте згідно Довідки від 19.01.2007 [PERSON] проживав за адресою:[ADDRESS] з 03.12.1996 по 07.12.2004 був знятий з реєстрації по рішенню судуна адресу: [ADDRESS]. (а.с.79) Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори [PERSON] звернулась 17.02.17, що вбачається з відмітки на конверті, якою було направлено заяву. (а.с. 80) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Померлий [PERSON] заповіту не залишив, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадини, спадкодавець та [PERSON] спільно проживали за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, є підстави вважати, що позивач фактично прийняла спадщину, хоча і не зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. З огляду на це, суд вважає що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved