Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 1410300000:00:022:0596 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Донецька область, м. Бахмут, провулок 2-й Червоносільський, 3, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 17 вересня 2017 року, посилаючись на те, що 17 вересня 2017 року померла його дружина [PERSON]. Після смерті дружини залишилось спадкове майно. Він є спадкоємцем першої черги по закону спадкового майна, що залишилось після смерті дружини. Дружині на підставі договору купівлі продажу, посвідченого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою 24.01.1974 року за реєстровим № 258, зареєстрованого Артемівським бюро технічної інвентаризації 28.01.1974 року у реєстрову книгу за № 39 -107-2150, та на підставі ? частини договору дарування, посвідченого Першою Артемівською державної нотаріальною конторою 29.01.1994 року за реєстровим № 552, зареєстрованого Артемівським бюро технічної інвентаризації 31.01.1994 року за № 39-107-2150 належав житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Бахмут, провулок 2-й Червоносільський, 3, на земельній ділянці площею 0,1000 га кадастровий номер 1410300000:00:022:0596, що знаходиться під будинком. За оформленням спадкових прав після смерті дружини він звернувся до державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори. 29 червня 2018 року державний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: Донецька область, м. Бахмут, провулок 2-й Червоносільський, 3. Проте постановою від 30.06.2018 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки в 1997 році земельна ділянка була приватизована на двох на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 176330, виданого Артемівською міською Радою народних депутатів 17 січня 1997 року, в тому разі на колишнього власника [PERSON], якій на той час вже нічого не належало. [PERSON] була матірю його дружини. Оскільки під час видачі державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку, та зазначено, що державний акт видано [PERSON] (якій на той час земельна ділянка не належала, оскільки право приватної власності на земельну ділянку зареєстроване за [PERSON]А.) та [PERSON] по ? частині власності) він не має змоги оформити спадкові права. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання предявлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач Бахмутська міська рада, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ДН № 176330 від 17.01.1997 року, [PERSON], [PERSON] були власниками земельної ділянки, розташованої на території Артемівської міської ради, по провулку Красносільському, 3, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 1000 кв. м, кадастровий номер 1410300000:00:022:0596 (а.с. 27). Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403285442018 від 26.04.2018 року, право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1410300000:00:022:0596, місце розташування: Донецька область, м. Бахмут, провулок 2-й Червоносільський, 3, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 41). 17 вересня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I- НО № 999468 від 27.09.2017 року (а.с. 32). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії II-ЯР № 601537 від 08.05.1958 року, позивач [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с. 32). Постановою державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 30.06.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров. 2-й Червоносільський, 3 після смерті його дружини [PERSON], яка померла 17.09.2017 року, оскільки з правовстановлюючих документів видно, що за вищевказаною адресою знаходиться жилий будинок, який зареєстрований тільки за одним власником, а саме: за [PERSON]. Але всупереч діючого законодавства в 1997 році ця земельні ділянка була приватизована на двох на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 176330, виданого Артемівською міською Радою народних депутатів 17.01.1997 року, в тому разі на колишнього власника [PERSON], якій на той час вже нічого не належало (а.с. 50). Відповідно довідки Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 18.07.2018 року № 1700/01-16, Першою бахмутською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа на майно [PERSON], яка померла 17.09.2017 року, за номером у нотаріуса 381/2017 від 17.10.2017 року, де з заявою про прийняття спадщини від 17.10.2017 року за № 952 звернувся чоловік померлої [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1410300000:00:022:0596, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Бахмут, провулок 2-й Червоносільський, 3, що залишились після смерті [PERSON], померлої 17 вересня 2017 року, та належала останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН № 176330, виданого Артемівською міською Радою народних депутатів 17.01.1997 року. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved