Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Леваневського, 168/29, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири № 29, розташованої у будинку № 168 по вулиці Леваневського у місті Бахмут Донецької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2013 року. У квартирі зареєстрований її син, який з 2012 року у житловому приміщенні не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належній [PERSON] квартирі, ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не приймає, остання просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, заслухавши позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2013 року, є власником квартири № 29, розташованої у будинку № 168 по вулиці Леваневського у місті Бахмут Донецької області. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано нотаріусом Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] 28.02.2013 року за № 238710 (а.с. 10, 11). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки від 19.11.2018 року в спірному житловому приміщенні, окрім позивача, як член сімї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно акту про не проживання від 19.11.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2012 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 8). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 29, розташованою у будинку № 168 по вулиці Леваневського у місті Бахмут Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved