Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 18 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, у якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП) у розмірі 45 498, 90 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 жовтня 2020 року об 11-35 год. в м. Херсоні по вул. І.Кулика, 143 мала місце ДТП за участю автомобіля Mitsubishi Eclipse Cross, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Peugeot 301 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та з транспортним засобом Lexus СТ 200Н, д.н.з. [NUMBER] , які зупинились, перед пішохідним переходом, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винуватість [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджено протоколом, схемою ДТП, поясненнями учасників пригоди та постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.11.2020 по справі 766/16936/20. Цивільно-правова відповідальність власника авто Peugeot 301 застрахована в ВАТ «Європейський страховий Альянс», а власника Mitsubishi Ecliple Cross - в ПАТ «СК «Українська страхова група». На виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон) 17.10.2020 року позивач надіслав до ПАТ «СК «Українська страхова група» заяву про страхове відшкодування. 04 листопада 2020 року була проведена експертиза страховим експертом, експертом було зазначено про те, що потрібно зробити детальний огляд пошкодженого автомобіля для чого необхідно демонтувати передній і задній бампер і кронштейни на автомобілі, у зв`язку із чим було вчинено позивачем такі дії та за демонтаж переднього, заднього бамперу і кронштейнів (на автомобілі) позивачем сплачено 803, 10 грн. ПАТ СК «Українська страхова група» 11.01.2021 року прийняла рішення про страхове відшкодування в розмірі 36 100, 00 грн. На усне звернення позивача чому такий розмір страхового відшкодування, страхова компанія усно пояснила, що така різниця у вартості відновлювального ремонту пояснюється вирахуванням коефіцієнту фізичною зносу автомобіля. Страхове відшкодування здійснено 26.11.2020 року та позивачем отримано. Однак, з сумою відшкодування позивач не згоден, адже при здійсненні ремонту деталі міняються на нові. 14.10.2020 року позивач звернувся до ТОВ «Ампір», який є офіційним представником СТОА «Peugeot», та за результатами огляду визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля у сумі 79 450, 80 грн. Різниця відшкодованої суми та нарахованої складає 43 360, 80 грн. З урахуванням роботи за складання рахунку-фактури в якому зазначається дефектування після ДТП 1 335, 00 грн. та оплати за демонтаж 803, 10 грн., загальна вартість недоотриманого матеріального відшкодування складає 45 498, 90 грн. Оскільки вартість завданого внаслідок ДТП майнового збитку позивачу, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням. ІІ. Виклад позиції відповідача. 04.05.2021 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому представник просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначено, що позивачем не доведено відповідність обсягу робіт, матеріалів та запасних частин, зазначених у рахунку-фактурі на суму 79 450, 80 грн. пошкодженням, які були спричинені ДТП 13.10.2020 року. За відсутності підтверджень того, що розмір фактичного збитку позивача, завданого ДТП відповідає сумі 79 450, 80 грн., невідповідності опису робіт, матеріалів та запчастин у рахунку-фактурі схемі ДТП та характеру пошкоджень транспортного засобу, позовні вимоги є безпідставними. ІІІ. Виклад позиції третьої особи. 18.05.2021 року на електронну адресу суду, а 26.05.2021 року поштою від ПрАТ СК «Українська страхова група» надійшли пояснення третьої особи щодо позову. По суті позовних вимог представник третьої особи підтвердив, що цивільно-правова відповідальність власника Mitsubishi застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група» та те, що позивач звертався з заявою про виплату страхового відшкодування. Додатково повідомив, що 27.10.2020 року та 04.11.2020 року на виконання вимог ст. 34 Закону представником ПАТ «СК «Українська страхова група» у присутності [PERSON] було проведено огляд т/з Peugeot та складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу та протокол технічного огляду КТЗ. Оскільки страховик та [PERSON] дійшли згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування експертиза не проводилася та позивачу 26.11.2020 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 36 100, 00 грн. Вказав, що ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання перед потерпілою особою у повному обсязі та відповідно до Закону, а обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у страховика не виникло. ІV. Виклад заперечень позивача у відповіді на відзив. 11.05.2021 року позивач подав відповідь на відзив, у яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі. V. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду від 11.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 14.04.2021 року. За клопотання представника відповідача [PERSON] - Вічної І.М. розгляд справи відкладено до 19.05.2021 року. 04.05.2021 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 11.05.2021 року позивач подав відповідь на відзив. 11.05.2021 року окремою заявою позивач подав клопотання про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог. 18.05.2021 року на адресу суду від ПрАТ СК «Українська страхова група» надійшли пояснення третьої особи, щодо позову. Одночасно заявили клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. 19.05.2021 року судове засідання за клопотанням відповідача відкладено на 14.06.2021 року. 14.06.2021 року позивач подав клопотання про залучення до матеріалів справи доказів. 14.06.2021 року представник відповідача Вічна І.М. подала клопотання про зупинення провадження у справі. У судовому засіданні ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області без виходу до нарадчої кімнати повернуто без розгляду клопотання позивача про залучення до матеріалів справи доказів. Роз`яснено право на подання повторно такої заяви з дотриманням вимог встановлених ЦПК України, щодо форми, змісту та строків на її подання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.06.2021 року залишено без задоволення клопотання позивача (представника) про прийняття заяви про збільшення позовних вимог. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.06.2021 року провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи №362/3043/18. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.06.2021 року повернуто позивачу судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн. Постановою Херсонського апеляційного суду від 02.09.2021 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14.06.2021 року про зупинення провадження у справі залишено без змін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2021 року виправлено описку в ухвалі суду від 16.06.2021 року про повернення судового збору. 06 жовтня 2021 року Верховним судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалено постанову за результатами розгляду справи №362/3043/18. Суд викликав учасників справи для вирішення питання про відновлення провадження у справі на 15.11.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.11.2021 року провадження у справі відновлено, судове засідання призначено на 02.12.2021 року. У час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, [PERSON] діючи в його інтересах подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю відповідач [PERSON] не з`явився, адвокат Вічна І.М. діючи в його інтересах подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечила проти задоволення позову з підстав раніше викладених у письмових заявах. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю представник ПрАТ СК «Українська страхова група» не з`явився, 30.11.2021 року подав додаткові пояснення, у яких раніше викладену позицію підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив провести за його відсутності. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані учасниками справи документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії не застосовувались. VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 листопада 2020 року у справі №766/16936/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Судом встановлено наступні обставини та події. [PERSON] 13.10.2020 року об 11-35 год. в м. Херсоні по вул. І. Кулика 143 керуючи автомобілем Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з т/з Lexus д.н.з. [NUMBER] та т/з Peugeot д.н.з. [NUMBER] , які зупинились попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями порушив п. п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України. [PERSON] з 27.09.2016 року на праві власності належить легковий автомобіль Peugeot 301 д.н.з. [NUMBER] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до полісу №АР/4625055 від 06 серпня 2020 року, [PERSON] застрахувала цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну (автомобіль Mitsubishi Eclipse Cross, д.н.з. [NUMBER] ) на суму 100 000, 00 грн. (0, 00 грн. франшиза) у ПрАТ СК «Українська страхова група». Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №2251 від 14.10.2021 року [PERSON] сплатив за Заказ-наряд 60251 від 14.10.2020 року (дефектування після ДТП) 1 335, 00 грн. Згідно рахунку-фактури №61051 від 14.10.2020 року, ТОВ «АМПІР» визначило вартість робіт, матеріалів та запасних частин для автомобіля Peugeot 301 д.н.з. [NUMBER] на суму 79 450, 80 грн. 17.10.2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Українська страхова група» з заявою про виплату страхового відшкодування. Пригода сталася 13.10.2020 року об 11-54 год. в м. Херсоні по вул. І. Кулика 143; забезпечений т/з Mitsubishi Eclipse Cross, д.н.з. [NUMBER] . 26.10.2020 року повідомлення [PERSON] зареєстровано за №ПЦСВ-000000000003105. 27.10.2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Українська страхова група» з повідомленням про ДТП та письмовими поясненнями. Пригода сталася 13.10.2020 року об 11-54 год. в м. Херсоні по вул. І. Кулика 143; забезпечений т/з Mitsubishi Eclipse Cross, д.н.з. [NUMBER] . 27.10.2020 року ПрАТ СК «Українська страхова група» склала Акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектну відомість) та протокол техогляду автомобіля Peugeot 301 д.н.з. [NUMBER] . 25.11.2020 року між ПрАТ СК «Українська страхова група» та [PERSON] підписано протокол узгодження про розмір страхового відшкодування на суму 36 100, 00 грн. Того ж дня ПрАТ СК «Українська страхова група» складено Розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт №ПЦСВ-000000000003105. Платіжним дорученням №29399 від 26.11.2020 року підтверджено виплату [PERSON] страхового відшкодування на суму 36 100, 00 грн. Листом від 11.01.2021 року за вих. №ПСЦВ-3105 ПрАТ СК «Українська страхова група» повідомила [PERSON] про прийняте рішення виплатити страхове відшкодування у розмірі 36 100, 00 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №2448 від 04.11.2021 року [PERSON] сплатив за Заказ-наряд 61513 від 04.11.2020 року (монтаж демонтаж переднього бампера, зняття-встановлення заднього бамперу і кронштейна (на автомобілі) 803, 10 грн. VІІ. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Частиною другою статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом. Статтею 3 Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пункт 9.1 статті 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У постанові ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За ст. 3 Закону покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо воно менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону, відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором. Таким чином, якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню: - загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи; - розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV; - чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону, тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а не визначеної за домовленістю між потерпілим та страховиком. Таких висновків дійшов КЦС у складі ВС у постанові від 06.10.2021 року у справі №362/3043/18, які в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. В ході розгляду справи встановлено, що визначена позивачем сума шкоди, завданої у ДПТ від 13.10.2020 року з урахуванням додатково понесених витрат, складає 81 588, 90 грн. (79 450, 80 грн. + 1 335, 00 грн. +803, 10 грн.), що є менше суми страхового відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн., визначеного у страховому полісі №АР/4625055 від 06 серпня 2020 року. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем не доведено розміру сум, які відповідно до Закону має відшкодувати заподіювач шкоди у разі недостатності суми страхового відшкодування, тобто ту обставину, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а страховик та [PERSON] дійшли згоди щодо розміру суми страхового відшкодування, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем та третьою особою, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача не покритої страховою виплатою суми, яка за твердженням позивача становить реальні збитки в результаті ДТП, що сталася 13.10.2020 року, з огляду на що у задоволенні позовних вимог суд відмовляє у повному обсязі. VІІІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. IХ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Оскільки суд в ході розгляду справи прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених позивачем за звернення до суду із позовом.

Outcome: dismissed