Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить звільнити з-під арешту спадкове майно померлої [PERSON] , а саме: житловий будинок зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розміром 0,1364 га, наданій у користування, який складається з одного жилого будинку з добудовою, загальною площею 88,40 кв.м., в тому числі жилою площею 39,50 кв.м., гараж, сарай, огорожа, замощення, водопровід, який накладено приватним нотаріусом Кудіновою О.А. 06 вересня 2005 року за № 2356753 на підставі повідомлення від 06 вересня 1996 року Укрсоцбанку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] - мати [PERSON] . Фактом підтвердження родинного зв`язку між нею та померлими є свідоцтво про народження. Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Артемівською нотаріальною конторою 27 вересня 1996 року. Померлим був складений заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 2-1281 26 березня 2002 року, в якому вищевказаний житловий будинок з усіма надвірними спорудами та забудовами та земельну ділянку заповідав їй, його дочці [PERSON] . Спадщину прийняла дружина померлого, мати позивача [PERSON] , але не оформила спадкових справ. Після смерті матері [PERSON] вона звернулася до приватного нотаріуса Баранова М.С., який видав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем зазначеного майна є позивач, але вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладено обтяження у формі заборони за реєстраційним номером 2356753, зареєстрованого 06 вересня 2005 року Приватним нотарусом Кудіновою О.А., підставою обтяження є повідомлення АТ «Укрсоцбанку» від 06 вересня 1996 року на власника [PERSON] . 24 квітня 2019 року за зверненням позивача до приватного нотаріуса Баранова М.С. було направлено лист до АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» з проханням прийняти міри для усунення порушень прав інших громадян, відкликавши повідомлення за архівними даними з об`єкту нерухомого майна, як безпідставне. Відповіді від банку позивач не отримала та 17 січня 2020 року направила повторний лист до АТ «Укрсоцбанк», який також залишився без відповіді. 21 квітня 2021 року позивач звернулася до Першої бахмутської нотаріальної контори з проханням зняти накладену заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , або надати відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріус Шеллар В.Л. надав письмову відповідь про неможливість здійснення нотаріальної дії щодо об`єкту відчуження. Тобто державні та недержавні установи, які були залучені при накладенні арешту, на даний час не можуть вирішити питання про його зняття. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] та у зв`язку із накладенням арешту на майно померлої не має змоги оформити свої спадкові права. Таким чином, на даний момент майно, що знаходиться під арештом, фактично перебуває у користуванні та володінні позивача. У зв`язку із викладеним, вважає, що даний арешт підлягає скасуванню, оскільки підстав для накладення заборони на майно померлої на даний час немає, тому просить суд зняти арешт. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без її участі. Відповідач Перша державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Від завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллара В.Л. надійшла заява про розгляд справи без участі державного нотаріуса та ухвалення рішення на розсуд суду. Третя особа Акціонерне товариство «Альфа-Банк», будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] - мати [PERSON] (а.с. 5-6). Після смерті батька [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою 27 вересня 1996 року (а.с. 10-11). Померлим [PERSON] був складений заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 2-1281 від 26 березня 2002 року, в якому вищевказаний житловий будинок з усіма надвірними спорудами та забудовами та земельну ділянку заповідав своїй дочці [PERSON] . Спадщину прийняла дружина померлого, мати позивача [PERSON] , але не оформила спадкових справ. Після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Баранова М.С., який 26 жовтня 2020 року видав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 703, згідно з яким спадкоємцем зазначеного майна після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: жилого будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці Бахмутської міської ради Донецької області, розміром 0,1364 га, наданій у користування, який складається з одного жилого будинку з добудовою, загальною площею 88,40 кв.м., в тому числі жилою площею 39,50 кв.м., гараж, сарай, огорожа, замощення, водопровід (а.с. 13). Проте позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладено обтяження у формі заборони за реєстраційним номером 2356753, зареєстрованого 06 вересня 2005 року Приватним нотарусом Кудіновою О.А., підставою обтяження є повідомлення АТ «Укросоцбанку» від 06 вересня 1996 року на власника [PERSON] , про що свідчить копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 14-16). 24 квітня 2019 року за зверненням позивача до приватного нотаріуса Баранова М.С. нотаріусом було направлено лист до АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», з проханням прийняти міри для усунення порушень прав інших громадян, відкликавши повідомлення за архівними даними з об`єкту нерухомого майна, як безпідставне. В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що в провадженні приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Баранова М.С. знаходиться спадкова справа № 04/2018 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала до смерті за адресою: [ADDRESS] , яка є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , яка прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом від 12 серпня 2005 року до Першої бахмутської державної нотаріальної контори, але не встигла оформити своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю. 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Артемівського районного нотаріального округу Кудіновою О.А. на підставі повідомлення б/н від 06 вересня 1996 року була накладена заборона відчуження жилого будинку [ADDRESS] , власником якого вважався [PERSON] , номер обтяження - заборона (архівний запис) 2356753. Даний запис є нікчемним у зв`язку із тим, що 27 вересня 1996 року колишній власник [PERSON] продав вищезазначений будинок іншій особі за договором купівлі-продажу, посвідчений Першою Артемівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-5767, без наявності заборони відчуження на момент продажу (а.с. 17). 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Барановим М.С. повторно направлено лист до АТ «Укрсоцбанк», який також залишився без відповіді (а.с. 18). 20 квітня 2021 року позивач звернулася до Першої бахмутської державної нотаріальної контори з проханням зняти накладену заборону відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , або надати відмову у вчиненні нотаріальної дії. Листом від 21 квітня 2021 року державний нотаріус Шеллар В.Л. надав [PERSON] письмову відповідь про неможливість здійснення нотаріальної дії щодо об`єкту відчуження, обгрунтовуючи це тим, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлень, перелік яких міститься у п. 5.1. глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Особливостями є те, що якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборону, повідомлення про зняття заборони. При знятті заборони на примірнику правочину, що залишається у справах нотаріуса, тобто у разі звернення до нотаріуса, який накладав заборону, проставляється відмітка про зняття заборони з зазначенням дати. Відповідно до п. 6.2 Порядку, відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковій реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (а.с. 19). Тобто державні та недержавні установи, які були залученні при накладенні арешту, на даний час не можуть вирішити питання про його зняття. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] та у зв`язку із накладенням арешту на майно померлої не має змоги оформити свої спадкові права. Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно з якими власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частина 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Враховуючи, що запис № 2356753 від 06 вересня 2005 року про заборону відчуження жилого будинку [ADDRESS] є нікчемним у зв`язку із тим, що 27 вересня 1996 року колишній власник [PERSON] продав вищезазначений будинок іншій особі за договором купівлі-продажу, посвідченим Першою Артемівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-5767, без наявності заборони відчуження на момент продажу, суд приходить до висновку, що потреба у збереженні арешту, накладеного 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Артемівського районного нотаріального округу Кудіновою О.А. за № 2356753 (заборона, архівний запис) на підставі повідомлення «Укрсоцбанку» б/н від 06 вересня 1996 року на належний матері позивача будинок відпала, а на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень), накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved