Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. Представник позивача звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] треті особи Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що на протязі 2002-2003 років позивач проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Від цих стосунків 28.09.2003 року в них народився син, однак на момент його народження сторони посварились та проживали окремо, тому при реєстрації народження, відомості про батька дитини зазначені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. При цьому, по батькові дитини зазначено, саме «Олексійович». Згодом, після народження дитини, стосунки сторін налагодились, а після того, як відповідач почала зловживати спиртними напоями, перестала піклуватись про сімю та дитину, знов погіршилися, позивач вимушений був покинути родину та виїхати на заробітки. Разом з тим, впродовж всього часу він утримував родину, матеріально та в силу можливостей піклувався про сина. При цьому, позивач неодноразово просив відповідача за спільною заявою внести зміни до актового запису про народження дитини, що [PERSON] уникала. У звязку з чим, він був вимушений звернутися до суду для встановлення свого батьківства стосовно [PERSON], вважає себе батьком дитини, тому просить суд визнати його батьком [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про його народження. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, при ухваленні рішення покладалися на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді Скиба М.М. від 04.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою судді від 17.01.2018, у звязку з повторним автоматизованим розподілом судових справ, у звязку з відрядженням судді до іншого суду, цивільна справа прийнята до провадження судді Геря О.Г., призначено судовий розгляд. Ухвалами суду від 04.04.2018 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, призначено молекулярно-генетичну експертизу для визначення спірного батьківства, провадження у справі зупинено. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2018, у звязку з закінченням повноважень судді Геря О.Г., справу передано до провадження судді Ткач Г.В. Ухвалою суду від 27.08.2018 провадження у справі відновлено. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився без поважних причин, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] народився 28.09.2003 року, його батьком згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ №074976 від 14.10.2003 зазначений [PERSON], мати [PERSON] (а.с.7). Згідно з записом акта про народження №236 від 14.10.2003 року, складеного Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00019922762 [PERSON] народився 28 вересня 2003 року року, його батьком зазначено [PERSON], матірю [PERSON]. Підставою запису відомостей про батька зазначено заяву матері №70 від 14.10.2003 відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.18-19). Відповідно до висновку експерта №284 від 13.06.2018 за питанням чи є [PERSON] біологічним батьком [PERSON], зазначено, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином, встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше\~99,9998 % (а.с. 61-64). V. Оцінка суду. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України). За змістом ст.126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У ст. 128 СК України насамперед йдеться про «визнання», а не «встановлення» батьківства, адже визнання правовідношення як спосіб захисту ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved