Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 08 листопада 2018 року [PERSON] (надалі позивач 1), [PERSON] в інтересах недієздатного [PERSON] (надалі позивач 2) звернулися до суду з позовом до Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області (надалі відповідач) з вимогою про визнання права власності на майно в спадок, як спадкоємців за законом. Позов обґрунтовують тим, що [INFO] року померла його дружина та мати його сина, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки право власності на вищевказаний будинок не зареєстровано в установленому законом порядку та рекомендовано звернутися до суду. Відповідач звернувся до суду з клопотанням про визнання позовних вимог позивачів в повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача - Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області в підготовче засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 09 листопада 2018 року ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області про відкриття провадження у справі та призначення справи за правилами загального позовного провадження було зобов'язано П'ятнадцяту київську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [INFO] року [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 09 вересня 2014 року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 13). В день її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема право на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Як вбачається з наданого свідоцтва про укладення шлюбу від 22 вересня 1984 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 22 вересня 1984 року. Ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 січня 1986 року свідчить про те, що [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2015року [PERSON] визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Опікуном недієздатного [PERSON] призначено його батька [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] ніякого розпорядження (заповіту) стосовно свого спадкового майна за життя не зробила. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України являється її син [PERSON], а також її чоловік [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом, за законом чи тих, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, немає. З ксерокопії спадкової справи №361/2015, заведеної до майна померлої [INFO] року [PERSON], витребуваної судом у порядку підготовки справи до розгляду вбачається, що 26 березня 2015 року позивач по справі [PERSON] звернувся до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26 березня 2015 року. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки право власності на вищевказаний будинок не зареєстровано в установленому законом порядку, про що державним нотаріусом Прядко Т.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 25). Відповідно до матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] виготовив технічний паспорт на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 17-21). Згідно довідки №555, виданої Сезенківською сільською радою Баришівського району Київської області 31 жовтня 2018 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], Київська область по Сезенківській сільській раді значиться за покійною [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с. 24). Відповідач звернувся до суду з клопотанням про визнання позовних вимог позивачів уповному обсязі. V. Оцінка Суду. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], вони в силу закону мають право на спадщину спадкового майна та всіх прав, які належали померлій. Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не можуть по незалежних від них причин, в зв'язку з чим, їх право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а також не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Крім того, Судом враховується, що відповідач позовні вимоги позивача визнав, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved