Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 4 листопада 2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчався в коледжі, в розмірі 1000 грн. щомісячно. З 1 вересня 2015 року син продовжив навчання в Національному гірничому університеті. У звязку з необхідністю щомісячної оплати навчання сина вартістю 1200 грн. та підвищенням витрат на транспорт, харчування та лікування стягнута з відповідача сума наразі є недостатньо для утримання та навчання сина. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, пов'язані з навчанням сина, в розмірі 700 грн. щомісячно до закінчення ним навчання. В судове засідання позивач та третя особа на стороні позивача [PERSON] не з'явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом оголошення у пресі, заперечень проти позову не надав, тому справу розглянуто в його відсутність у заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Державного навчального закладу Національний гірничий університет від 24.09.2015 року № 14/02-985 [PERSON] навчається за контрактом на денній формі навчання. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 жовтня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення навчання. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, повязаних з навчанням сина. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання врегульовано у главі 16 Сімейного кодексу. Так, статтею 199 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку/сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В той час як обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) встановлений статтею 185 СК України. За змістом цієї статті правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей, а тому правила цієї статті не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між сторонами щодо утримання повнолітньої дитини. Таким чином\~главою 16 Сімейного кодексу прямо не передбачено можливість стягнення додаткових витрат на утримання повнолітніх дочки/сина, які продовжують навчання, і так само не передбачено застосування ст. 185 цього Кодексу до цих відносин. Між тим статтею 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Проте такі позовні вимоги позивачем не заявлялися. Отже, враховуючи, що рішенням суду з відповідача відповідно до статті 199 СК України стягнуто аліменти на утримання сина у зв'язку з продовженням навчання, а положення статті 185 СК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат, пов'язаних з навчанням сина, відсутні та у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed