Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], шлюб був зареєстрований 07.05.2006 року у виконавчому комітеті Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.06.2012 року шлюб між подружжям був розірваний. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства 06.03.2008 року, за спільні кошти та спільними зусиллями на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №291, сторонами у справі був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Котляревського, 17 в селищі Велика Багачка Полтавської області площею 57,0 кв.м вартість якого становить 181700 грн. [PERSON], посилаючись на положення ст.ст.57,60,69-72 СК України та розяснення, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», просила суд провести реальний розподіл домоволодіння, що розташоване по вулиці Котляревського, 17 в сел. Велика Багачка Полтавської області та виділити їй у власність одну другу частину даного житлового будинку з господарськими будівлями, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору (а.с.а.с.3-4). В ході розгляду справи позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] посилалися на доводи позовної заяви і в судовому засіданні 06.12.2017 року просили визнати за позивачем право власності на одну другу частку (ідеальну частку) вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями, залишивши спірний будинок у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], оскільки будинок розподілити неможливо і сторони не вчинили дій, передбачених чч.4,5 ст.71 СК України. В судовому засіданні 06.12.2017 року відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] вважали, що в даному випадку, оскільки неможливо експертним шляхом розділити житловий будинок і сторони не вчинили дій, передбачених чч.4,5 ст.71 СК України, сторонам по суті належить право по 1/2 ідеальній частці спірного домоволодіння, яке необхідно залишити у спільній часткові власності. Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача [PERSON], її представника адвоката [PERSON], пояснення та доводи відповідача [PERSON] та його представника адвоката [PERSON], вислухавши пояснення судового експерта [PERSON] з приводу проведеної нею експертизи, вивчивши та детально проаналізувавши матеріали даної справи та всі докази у справі, що надані сторонами на засадах змагальності та диспозитивності, і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що по суті позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно набутого майна подружжя підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2006 року, а рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.06.2012 року, яке набрало законної сили 16.06.2012 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.а.с.7-8). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, сторонами у справі згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 06.03.2008 року, реєстровий номер 291 придбано житловий будинок №17 з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Котляревського в селищі Велика Багачка Полтавської області (а.с.а.с.9-10). Дане домоволодіння згідно технічного паспорту складається в цілому з житлового будинку, позначеного в характеристиці будівель та споруд літ. А-І, а також господарських будівель і споруд: сараю літ.Б, гаража літ.В, сараю літ.Г, сараюліт.Д, погріба вхідного - літ.Ж, вбиральні літ.Е та огорожі №1-2 (а.с.а.с.11-15). Вищевказане домоволодіння зареєстроване 05.05.2009 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за одним із подружжя [PERSON] (а.с.а.с.16-17). Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у встановленому порядку на проживання в [INFO] (а.с.а.с.5-6,29). Згідно висновку №111 експерного оціночно-будівельного дослідження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Котляревського, 17 в селищі Велика Багачка Полтавської області від 08.12.2016 року, проведеного судовим експертом [PERSON], ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Котляревського, 17 в селищі Велика Багачка Полтавської області складає 181700 грн. (а.с.а.с.18-25). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір. Зі змісту заявлених позовних вимог [PERSON] вбачається, що вона просила суд провести реальний розподіл домоволодіння, що розташоване за адресою вулиця Котляревського, 17 в селищі Велика Багачка Полтавської області та виділити їй у власність одну другу частину даного житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.4). Згідно ч.1 ст.60 СК України та ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України). Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Згідно пп.23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилась внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. У відповідності до положень частин 1-3 ст.65 СК України (право подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя), дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходять за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально посвідчена. За клопотанням сторони позивача від 06.03.2017 року (а.с.55), ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.03.2017 року було призначено по даній справі судову будівельно-технічну і земельно-технічну експертизу (а.с.а.с.58-59), на вирішення якої були постановлені такі питання: - які можливі варіанти поділу вищезазначеного житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] на дві частини з відступленням рівності часток в грошовому виразі та поділу його на дві рівні частини в грошовому виразі та з дотриманням рівності його житлової площі, а також і господарських будівель, що розташовані по вулиці Котляревського, 17 в селищі Велика Багачка Полтавської області, з врахуванням (дотриманням) вимог існуючого житлового законодавства та при умові додержання існуючих архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил та із забезпеченням кожної виділеної частини житлового будинку автономним (окремим, самостійним) тепло енергопостачанням, опаленням, електропостачанням, іншими інженерними мережами та влаштування окремих виходів (входів), виїзду на прилеглу вулицю? -які слід провести будівельні та інші роботи в житловому будинку для забезпечення запропонованих варіантів поділу домоволодіння з дотриманням вказаних вище вимог та яка кошторисна вартість цих робіт по кожному із запропонованих варіантів поділу? -яка можлива сума грошової компенсації однією стороною іншій стороні при конкретних варіантах поділу домоволодіння з врахуванням виділених частини кожній стороні з можливим незначним відхиленням від рівності частин та з врахуванням вартості робіт, що підлягають до виконання при можливому переобладнанні домоволодіння та інших робіт, вартості оформлення різних дозволів (на тепло,енергопостачання та інших)? - визначити варіанти користування земельною ділянкою площею 1500 кв.м, що перебуває в комунальній власності Великобагачанської селищної ради, яка розташована за адресою: селище Велика Багачка Полтавської області, вулиця Котляревського, 17 (на якій розташовані обєкти нерухомого майна спірний житловий будинок з господарськими спорудами). Проведення даної експертизи було доручено судовому експерту [PERSON]. Згідно висновків судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №26 від 30.06.2017 року, враховуючи існуючі норми ДБН, запропонувати варіанти поділу житлового будинку між [PERSON] та [PERSON] на дві частини з відступленням рівності часток в грошовому виразі та поділу його на дві рівні частини в грошовому виразі та з дотриманням рівності його житлової площі, а також господарських будівель, що розташовані по вулиці Котляревського, 17 в селищі Велика Багачка Полтавської області , з урахуванням (дотриманням) вимог існуючого житлового законодавства та при умові додержання існуючих архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил та із забезпеченням кожної виділеної частини житлового будинку автономним (окремим, самостійним) тепло енергопостачанням, опаленням, електропостачанням, іншими інженерними мережами та влаштування окремих виходів (входів), виїзду на прилеглу вулицю не представляється можливим; у звязку з тим, що даний житловий будинок розподілити згідно з вимогами ДБН не представляється можливим, сума грошової компенсації однією стороною іншій стороні при конкретних варіантах поділу домоволодіння з врахуванням виділених частини кожній стороні з можливим незначним відхиленням від рівності частин та з врахуванням вартості робіт, що підлягають до виконання при можливому переобладнанні домоволодіння та інших робіт, вартості оформлення різних дозволів не визначалася (а.с.а.с.70-74). В судовому засіданні судовий експерт [PERSON] в повному обсязі підтримала висновки проведеної нею 30.06.2017 року судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №26; також посилалася на те, що наявні конструктивні особливості житлового будинку №17 по вул. Котляревського в сел. Велика Багачка та проведені в ньому конструктивні зміни не дають можливості розподілити спірний житловий будинок згідно ДБН. Отже, детальний аналіз обґрунтувань та висновків проведеної у справі судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №26 від 30.06.2017 року, в сукупності з поясненнями в судовому засіданні судового експерта [PERSON] в порядку ст.189 ЦПК України свідчить про те, що на даний час не має можливості провести реальний розподіл домоволодіння, що розташоване в селищі Велика Багачка Полтавської області, вулиця Котляревського, 17 згідно діючих на даний час ДБН. Присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених\~статтею 365 ЦК України. Положеннями цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Крім того, відповідно до частини третьої\~статті 370 ЦК України\~виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно із частиною п'ятою\~статті 71 СК України,\~присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою. У пункті 25\~постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~Пленум Верховного суду України роз'яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої\~статті 71 СК України\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою\~статті 71 СК України\~дій щодо попереднього внесення\~\~відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таких по суті висновків при поділі майна подружжя дійшов суд касаційної інстанції під час касаційного розгляду справ №6-46518св13,№ 6-4280св15,№ 6-2891св15 та №6-2811цс15). Виходячи з вищевикладених норм сімейного та цивільного законодавства, з урахування судової практики розгляду справ щодо поділу майна у випадках, коли майно розподілити між подружжям не є можливим, і жоден із них не вчинив дій, передбачених ч.5 ст.71 СК України, з огляду на те, що позивачем у позовних вимогах вказується про визнання права власності на одну другу частину спірного домоволодіння, яке зареєстроване за одним із колишніх членів подружжя, суд приходить до висновку, що за даних конкретних обставин справи є передбачені законом підстави для визнання за [PERSON] права власності на одну другу частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в селищі Велика Багачка Полтавської області по вулиці Котляревського, 17 та складається в цілому з житлового будинку, позначеного в технічному паспорті - літ.А-1 та господарських будівель: сараю літ.Б, гаража літ.В, сараю літ.Г, сараюліт.Д, погріба вхідного - літ.Ж, вбиральні літ.Е та огорожі №1-2, залишивши цей житловий будинок з господарськими будівлями в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] (по одній другій частині за кожним), тобто, формально задовольнивши позовні вимоги частково, хоча вони і стосуються визнання права власності на одну другу частку спірного домоволодіння; при цьому, щодо реального поділу домоволодіння належить відмовити у звязку з неможливістю його розподілу згідно діючих на даний час ДБН. Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. За загальним правилом ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевказані положення ЦПК України та те, що формально позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені частково, однак фактично задоволено вимоги про визнання на позивачем права власності на одну другу частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в селищі Велика Багачка Полтавської області по вулиці Котляревського, 17 (тобто на ідеальну долю позивача) і залишено цей житловий будинок з господарськими будівлями в спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] (по одній другій частині за кожним), суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1817 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача [PERSON] та користь позивача [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved