Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач [PERSON] в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що він та його брат відповідач [PERSON] отримали у дар від їхнього батька [PERSON] за договором дарування житлового будинку, посвідченого 06 жовтня 1998 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2234, житловий будинок А-1 загальною площею 115,9 м. кв., житловою площею 80,5 м.кв., надвірні господарські будівлі та споруди: Г-1 гараж, Д-1 гараж, Е-1 літня кухня, Ж-1 вбиральня, І-1 гараж, К-1 літня кухня, № 2 водопровід, колодязь, огорожа - № 1,4, І- тротуари, який знаходиться за адресою: вулиця Маріупольська у м. Камянське Дніпропетровської області, будинок № 59/53. Своє право власності він зареєстрував в обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» отримавши технічний паспорт на будинок, реєстровий № 13385 в реєстровій книзі № 81. До складу житлового будинку № 59/53 по вулиці Маріупольській у м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, згідно технічного паспорту входять надвірні господарські будівлі і споруди, які становлять з ним одне ціле, а отже, домоволодіння складається з: житловий будинок А-1 загальною площею 115,9 м.кв., житловою площею 80,5 м.кв., а-1 сіни площею 5,7 м.кв., а1-1 сіни площею 4,7 м.кв., а2-1 навіс площею 12,0 м.кв., п/д підвал площею 14,0 м.кв., ганок, козирки; квартири № 1, яка складається з: 1-1 коридор площею 6,2 м.кв., 1-2 кімната площею 12,5 м.кв., 1-3 кімната площею 15,7 м.кв., 1-4 кімната площею 7,1 м.кв., 1-5 кімната площею 4,5 м.кв., 1-6 кухня площею 5,8 м.кв., І - коридор площею 5,2 м.кв., загальною площею 57,0 м. кв., житловою площею 39,8 м.кв., якою користується позивач [PERSON]; квартири № 2, яка складається з: 2-1 - коридор площею 5,9 м.кв., 2-2 - кухня площею 6,4 м.кв., 2-3 кімната площею 7,7 м.кв., 2-4 кімната площею 23,9 м.кв., 2-5 кімната площею 9,1 м.кв., II коридор площею 5,9 м.кв., загальною площею 58,9 м.кв., житловою площею 40,7 м. кв., якою користується відповідач [PERSON]; господарські будівлі та споруди: Г-1 гараж, п/д підвал під Г- 1, Д-1 гараж, Е-1 літня кухня, п/д - підвал під Е-1, І-1 вхід в підвал, Ж-1 вбиральня, Н-1 гараж, К-1 літня кухня, козирок, № 1- огорожа, № 2 водопровідний колодязь, № 4 калитка, І - тротуар (далі будинок). Кожен із співвласників має ізольовану квартиру та окремий вхід до неї. Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна будинку, оціночна вартість становить 63878,00 гривень. На підставі зазначеного, позивач [PERSON] в позовній заяві просив суд: поділити житловий будинок № 59/53 по вулиці Маріупольська у м. Камянське Дніпропетровської області в натурі між власниками, виділити йому - [PERSON] в окремий обєкт нерухомого майна житловий будинок А-1, що складається з квартири № 1 загальною площею 57,0 м. кв., житловою площею 39,8 м.кв., у складі: 1-1 коридор площею 6,2 м кв., 1-2 кімната площею 12,5 м.кв., 1-3 кімната площею 15,7 м.кв., 1-4 кімната площею 7,1 м.кв., 1-5 кімната площею 4,5 м.кв., 1-6 кухня площею 5,8 м.кв., І - коридор площею 5,2 м.кв., а 1-1 сіни, п/д підвал площею 14,0 м.кв., сходи, козирок; надвірні господарські будівлі та споруди: Н-1 гараж, К-1 літня кухня, козирок, № 1- огорожа, № 2 водопровідний колодязь, І тротуар; визнати за ним, [PERSON] в цілому право власності на окремий обєкт нерухомого майна - житловий будинок А-1 квартира № 1 загальною площею 57,0 м.кв., житловою площею 39,8 м.кв., у складі: 1-1 коридор площею 6,2 м кв., 1-2 кімната площею 12,5 м.кв., 1-3 кімната площею 15,7 м.кв., 1-4 кімната площею 7,1 м.кв., 1-5 кімната площею 4,5 м.кв., 1-6 кухня площею 5,8 м.кв., І-коридор площею 5,2 м.кв., а1-1 сіни, п/д підвал площею 14,0 м.кв., сходи, козирок; надвірні господарські будівлі та споруди: Н-1 гараж, К-1 літня кухня, козирок, № 1- огорожа, № 2 водопровідний колодязь, І - тротуар - за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку залишити в користуванні згідно з тим порядком фактичного користування, який вже склався багато років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутністю, позовні вимоги позивача [PERSON] викладені в первісній позовній заяві визнав у повному обсязі, та предявив зустрічний позов, в якому зазначив, що він та його брат відповідач по зустрічному позову [PERSON] отримали у дар від їхнього батька [PERSON] за договором дарування житлового будинку, посвідченого 06 жовтня 1998 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2234, житловий будинок А-1 загальною площею 115,9 м. кв., житловою площею 80,5 м.кв., надвірні господарські будівлі та споруди: Г-1 гараж, Д-1 гараж, Е-1 літня кухня, Ж-1 вбиральня, І-1 гараж, К-1 літня кухня, № 2 водопровід, колодязь, огорожа - № 1,4, І- тротуари, який знаходиться за адресою: вулиця Маріупольська у м. Камянське Дніпропетровської області, будинок № 59/53. Своє право власності він зареєстрував в обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» отримавши технічний паспорт на будинок, реєстровий № 13385 в реєстровій книзі № 81. До складу житлового будинку № 59/53 по вулиці Маріупольській у м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, згідно технічного паспарту входять надвірні господарські будівлі і споруди, які становлять з ним одне ціле, а отже, домоволодіння складається з: житловий будинок А-1 загальною площею 115,9 м.кв., житловою площею 80,5 м.кв., а-1 сіни площею 5,7 м.кв., а1-1 сіни площею 4,7 м.кв., а2-1 навіс площею 12,0 м.кв., п/д підвал площею 14,0 м.кв., ганок, козирки; квартири № 1, яка складається з: 1-1 коридор площею 6,2 м.кв., 1-2 кімната площею 12,5 м.кв., 1-3 кімната площею 15,7 м.кв., 1-4 кімната площею 7,1 м.кв., 1-5 кімната площею 4,5 м.кв., 1-6 кухня площею 5,8 м.кв., І - коридор площею 5,2 м.кв., загальною площею 57,0 м. кв., житловою площею 39,8 м.кв., якою користується [PERSON]О; квартири № 2, яка складається з: 2-1 - коридор площею 5,9 м.кв., 2-2 - кухня площею 6,4 м.кв., 2-3 кімната площею 7,7 м.кв., 2-4 кімната площею 23,9 м.кв., 2-5 кімната площею 9,1 м.кв., II коридор площею 5,9 м.кв., загальною площею 58,9 м.кв., житловою площею 40,7 м. кв., якою користується він [PERSON]; господарські будівлі та споруди: Г-1 гараж, п/д підвал під Г- 1, Д-1 гараж, Е-1 літня кухня, п/д - підвал під Е-1, 1-1 вхід в підвал, Ж-1 вбиральня, Н-1 гараж, К-1 літня кухня, козирок, № 1- огорожа, № 2 водопровідний колодязь, № 4 калитка, І - тротуар (далі будинок). Кожен із співвласників має ізольовану квартиру та окремий вхід до неї. Згідно звіту про проведення незалежної оцінки для визначення ринкової вартості нерухомого майна будинку, оціночна вартість становить 63878,00 гривень. На підставі зазначеного, позивач за зустрічним позовом [PERSON] в зустрічній позовній заяві просив суд: поділити житловий будинок № 59/53 по вулиці Маріупольська у м. Камянське Дніпропетровської області в натурі між власниками, виділити йому [PERSON] в окремий обєкт нерухомого майна житловий будинок А-1, що складається з квартири № 2, яка складається з: 2-1 - коридор площею 5,9 м.кв., 2-2 - кухня площею 6,4 м.кв., 2-3 кімната площею 7,7 м.кв., 2-4 кімната площею 23,9 м.кв., 2-5 кімната площею 9,1 м.кв., II коридор площею 5,9 м.кв., загальною площею 58,9 м.кв., житловою площею 40,7 м.кв., а1-сіни, а2-1 навіс, сходи, козирок; надвірні господарські будівлі та споруди: Г-1 гараж, п/д під Г-1, Д-1 гараж, Е-1 літня кухня, п/д під Е-1, і-1 вхід в підвал, Ж-1 вбиральня, козирок, № 1- огорожа, № 4 - хвіртка, № 2 водопровідний колодязь, І тротуар; визнати за ним, [PERSON] в цілому право власності на окремий обєкт нерухомого майна - житловий будинок А-1 квартира № 2, яка складається з: 2-1 - коридор площею 5,9 м.кв., 2-2 - кухня площею 6,4 м.кв., 2-3 кімната площею 7,7 м.кв., 2-4 кімната площею 23,9 м.кв., 2-5 кімната площею 9,1 м.кв., II коридор площею 5,9 м.кв., загальною площею 58,9 м.кв., житловою площею 40,7 м.кв., а1-сіни, а2-1 навіс, сходи, козирок; надвірні господарські будівлі та споруди: Г-1 гараж, п/д під Г-1, Д-1 гараж, Е-1 літня кухня, п/д під Е-1, і- 1 вхід в підвал, Ж-1 вбиральня, козирок, № 1- огорожа, № 4 - хвіртка, № 2 водопровідний колодязь, І - тротуар - за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку залишити в користуванні згідно з тим порядком фактичного користування, який вже склався багато років. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутністю, позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] викладені в первісній позовній заяві визнав у повному обсязі Представник третьої особи - департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заперечень на позови не надано. Представник третьої особи - адміністрації Південного району Камянської міської ради, в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заперечень на позови не надано. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.\~\~ Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Кожна особа, що бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 31 ЦПК України відповідач вправі визнати позов протягом усього часу розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 06 жовтня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2234 дарувальник [PERSON] подарував, а обдаровані [PERSON] та [PERSON] отримали у дар шлакоблочний обкладений цеглою житловий будинок А-1 житловою площею 80,5 м.кв., Г-1 гараж шлакоблочний, Д-1 гараж шлакоблочний, Е-1 літню кухню шлакоблочну, Ж-1 вбиральню дощату, І-1 гараж шлакоблочний, К-1 літню кухню шлакоблочну, № 1,4, огорожі, № 2 водопровід, колодязь, І- тротуари, що знаходиться в м. Камянське (м. Дніпродзержинську) під № 59/53, по вул. Маріупольській на земельній ділянці 756 м.кв. (ар.с.8, 28). Таким чином власниками житлового будинку № 59/53 по вул. Маріупольській в м. Камянське являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду власниками будинку № 59/53 по вул. Маріупольській в м. Камянське являються [PERSON] та [PERSON] (ар.с.9-11, 25-27). До складу житлового будинку № 59/53 по вулиці Маріупольській у м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, згідно технічного паспорту входять надвірні господарські будівлі і споруди, які становлять з ним одне ціле, а отже, домоволодіння складається з: житловий будинок А-1 загальною площею 115,9 м.кв., житловою площею 80,5 м.кв., а-1 сіни площею 5,7 м.кв., а1-1 сіни площею 4,7 м.кв., а2-1 навіс площею 12,0 м.кв., п/д підвал площею 14,0 м.кв., ганок, козирки; квартири № 1, яка складається з: 1-1 коридор площею 6,2 м.кв., 1-2 кімната площею 12,5 м.кв., 1-3 кімната площею 15,7 м.кв., 1-4 кімната площею 7,1 м.кв., 1-5 кімната площею 4,5 м.кв., 1-6 кухня площею 5,8 м.кв., І - коридор площею 5,2 м.кв., загальною площею 57,0 м. кв., житловою площею 39,8 м.кв., якою користується позивач [PERSON]; квартири № 2, яка складається з: 2-1 - коридор площею 5,9 м.кв., 2-2 - кухня площею 6,4 м.кв., 2-3 кімната площею 7,7 м.кв., 2-4 кімната площею 23,9 м.кв., 2-5 кімната площею 9,1 м.кв., II коридор площею 5,9 м.кв., загальною площею 58,9 м.кв., житловою площею 40,7 м. кв., якою користується відповідач [PERSON]; господарські будівлі та споруди: Г-1 гараж, п/д підвал під Г- 1, Д-1 гараж, Е-1 літня кухня, п/д - підвал під Е-1, І-1 вхід в підвал, Ж-1 вбиральня, Н-1 гараж, К-1 літня кухня, козирок, № 1- огорожа, № 2 водопровідний колодязь, № 4 калитка, І - тротуар (далі будинок). Кожен із співвласників має ізольовану квартиру та окремий вхід до неї (ар.с.9-11, 25-27). Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласник майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з положеннями ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленомустаттею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з розясненнями постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до положень ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки, між сторонами фактично склався порядок користування спільним сумісним майном і кожен із співвласників має ізольовану квартиру та приймаючи до уваги всі інші обставини, що встановлені судом по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і правомірними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Оскільки відповідачі у справі позовні вимоги визнали обопільно, а також те, що підстав вважати, що визнанням позовів будуть порушені чиїсь інтереси, або вони суперечать закону, не встановлено, їх можна прийняти, та позови задовольнити. Позивачі у суді довели факт набуття ними права власності на житловий будинок, отже поділ житлового будинку в натурі та виділ в самостійний обєкт нерухомого майна не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] та позивача за зустрічним позовом [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі і є всі законні підстави для визнання права власності на окремі обєкти нерухомого майна. За таких обставин позови заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому на підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав позивачів, суд вважає за необхідне їх позови задовольнити.

Outcome: approved