Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Згідно позовної заяви, що надійшла до суду 01 березня 2017 року, батько позивачів [PERSON] помер 24 лютого 2013 року, після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,848 га, яка належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА №719529. За життя батько позивачів заповіт не складав, вони, як діти спадкодавця, та мати спадкодавця [PERSON], є спадкоємцями за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні. Для оформлення спадщини позивачі звернулися до приватного нотаріуса, однак у вчиненні нотаріальних дій їм було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ втрачено, рекомендовано звернутись до суду. У звязку із зазначеними обставинами позивачі просять визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 1,848 га, яка розташована на території Кудинської сільської ради Летичівського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадкове майно по закону після смерті 24 лютого 2013 року їх батька [PERSON], за кожним по ?. В назване судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON], позивач [PERSON] та її законний представник [PERSON] не зявилися, подали до суду заяви в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, судовий збір залишають за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву і просить справу розглядати у її відсутність, позов визнає повністю та просить його задовольнити. Представник третьої особи Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України: громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Так, згідно свідоцтв про народження [PERSON] народився 14 вересня 1997 року, [PERSON] народилася 11 липня 1999 року, їх батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть батько позивачів [PERSON] помер 24 лютого 2013 року. Згідно довідок від 10 жовтня 2016 року, від 01 грудня 2016 року Летичівської селищної ради у відповідності до погосподарських книг за 2003-2013 роки [PERSON], який помер 24 лютого 2013 року, проживав [INFO] разом з матірю [PERSON], цивільною дружиною [PERSON], сином [PERSON] та дочкою [PERSON] Із архівного витягу з розпорядження голови Летичівської районної державної адміністрації за №36/2005 від 24 лютого 2005 року, виданого архівним відділом 10 листопада 2016 року, вбачається, що виділено в натурі на місцевості земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 70 власникам земельних часток (паїв) відповідно до землевпорядного проекту та протоколу розподілу земельних ділянок між ними із земель колективної власності колишнього КСП «Нива» с. Кудинка не території Кудинської сільської ради Летичівського району. У додатку за №22 значиться [PERSON], площа земельної ділянки 1,87, № земельної ділянки 155. Згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Летичівському районі від 15 листопада 2016 року на підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації за №36/2005 від 24 лютого 2005 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №719529, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010675700060 від 22 березня 2006 року. Земельна ділянка площею 1,85 га розташована на території Кудинської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 09 грудня 2016 року ринкова вартість земельної ділянки площею 1,8500 га, яка розташована на території Кудинської сільської ради Летичівського району, власником якої є [PERSON], становить 33670 грн. 16 лютого 2017 року нотаріусом повідомлено [PERSON] та [PERSON], що для оформлення спадщини після смерті 24 лютого 2013 року батька [PERSON] необхідно подати документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно - оригінал правовстановлюючого документа. Оскільки такий документ відсутній рекомендовано звернутись до суду. В Летичівській газеті за 11 дистопада 2016 року наявне повідомлення про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №719529 від 22 березня 2006 року, виданий на підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації №36/2005 р від 24 лютого 2005 року на імя [PERSON], вважати недійсним. Із копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія НА №719529, виданого [PERSON] на підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №36/2005 р. від 24 лютого 2005 року, вбачається, що він є власником земельної ділянки площею 1,85 га, яка розташована на території Кудинської сільської ради і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823083300:05:006:0020. Листом приватного нотаріуса від 13 березня 2017 року підтверджується, що після смерті 24 лютого 2013 року [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці за видачею свідоцтв про право на спадщину не зверталися. Відповідно до [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 квітня 2017 року земельна ділянка кадастровим номером 6823083300:05:006:0020 розташована на території Кудинської сільської ради Летичівського району і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа складає 1,8480 га, власником є [PERSON] згідно державного акта від 22 березня 2006 року ЯА 719529. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог позивачів, а також те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає таке визнання і за вказаних обставин вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання права власності по ? частки на земельну ділянку за кожним, як на спадкове майно, після смерті батька [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом враховується, що досліджені докази вказують на те, що спадкодавець дійсно був власником земельної ділянки, однак через втрату оригіналу державного акта його діти, як спадкоємці, не мають можливості оформити спадщину, тому їх права підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved