Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, представник позивача Гуревич Р.Г., який діє в інтересах позивача [PERSON] , просить визнати за позивачем [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 7,59 умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0156539, зареєстрованого 26 травня 1997 року за № 6472. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0156539 від 26 травня 1997 року [PERSON] (бабці позивача), як колишньому члену КСП «Володимирське», на підставі рішення Артемівської райдержадміністрації від 19 травня 1997 року № 224 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Володимирське» розміром 7,59 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 20590,65 грн. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної частки (паю). Після її смерті вказану спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначив, що син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , який згідно зі свідоцтвом про смерть від 26 серпня 2016 року помер [INFO] , у встановленому законом порядку спадщину ані після смерті матері, ані після смерті батька не прийняв. Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2018 року, позивачу визначено додатковий строк, достатній для подання заяви у межах трьох місяців про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , діда [PERSON] , який помер [INFO] , та бабки [PERSON] , померлої [INFO] . Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження позивача [PERSON] від 24 березня 2017 року. З метою оформити спадкові права на зазначений вище земельний пай, позивач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори, оскільки має право на спадкування належної його батькові спадщини, яку він не встиг прийняти, в порядку спадкової трансмісії. В той же час, зі змісту постанови державного нотаріуса Другої бахмутської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2019 року видно, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище земельний пай з тих підстав, що представник позивача [PERSON] надала нотаріусу пошкоджений сертифікат на право на земельну частку (пай). Вважає, що право [PERSON] на зазначену вище земельну частку (пай) є підтвердженим відповідно до листа Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 11 лютого 2021 року № 86/111-21, в якому зазначено, що згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються Артемівською райдержадміністрацією, по КСП «Володимирське» Володимирської сільської ради, відповідно до розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 19 травня 1997 року № 224, громадянам видавалися сертифікати на право на земельну частку (пай). [PERSON] також отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0156539, зареєстрований 26 травня 1997 року за № 6472, площею 7,59 умовних кадастрових гектарів. Стверджує, що, крім позивача, інших спадкоємців немає. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 07 травня 2021 року від відповідача Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому голова Бахмутської райдержадміністрації Донецької області Рослов О. просив вирішити справу на розсуд суду (а.с. 34-38). 17 травня 2021 року від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косовненко Є. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косовненко Є. просив визнати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області неналежним відповідачем у даній справі, прийняти рішення згідно з діючим законодавством, справу розглядати без участі їхнього представника. Згідно з ухвалою суду від 03 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача Соледарської об`єднаної територіальної громади, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Від міського голови Пластуна Є.Ю. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Рішення просить прийняти на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України. Представник відповідача Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Медведчук Л.О., будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Справу просить розглянути на розсуд суду з урахуванням наданого відзиву. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косовненко Є., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив справу розглядати без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 15 грудня 2016 року (а.с. 7), а також рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 03 вересня 2018 року, яке набрало законної сили 04 жовтня 2018 року (а.с. 15-18). Як видно з матеріалів справи, [PERSON] (бабка позивача) померла [INFO] (а.с. 10), [PERSON] (дід позивача) - 30 жовтня 2005 року (а.с. 12), а [PERSON] (батько позивача) - 17 січня 2015 року (а.с. 14). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0156539 від 26 травня 1997 року [PERSON] (бабці позивача), як колишньому члену КСП «Володимирське», на підставі рішення Артемівської райдержадміністрації від 19 травня 1997 року № 224 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Володимирське», розміром 7,59 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 8, 44). Вартість земельної частки (паю) становить 20590,65 грн., що підтверджується розрахунком вартості та розміру в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) у площі сільськогосподарських угідь, переданих до колективної власності КСП «Володимирське» (а.с. 45-46). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної частки (паю), та яку фактично прийняв, згідно з довідкою Попаснянської міської ради Луганської області, але не оформив своїх спадкових прав її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] . Батько позивача [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину ані після смерті матері [PERSON] , ані після смерті батька [PERSON] не прийняв. Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 02 січня 2019 року, позивачу [PERSON] визначено додатковий строк, достатній для подання заяви у межах трьох місяців про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , діда [PERSON] , який помер [INFO] , та бабки [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 19-20). З метою оформити спадкові права на зазначений вище земельний пай, позивач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори, оскільки має право на спадкування належної його батькові спадщини, яку він не встиг прийняти, в порядку спадкової трансмісії. Зі змісту постанови державного нотаріуса Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицької Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2019 року видно, що представнику [PERSON] - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище земельний пай з тих підстав, що представник позивача [PERSON] надала нотаріусу пошкоджений сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с. 21). Відповідно до листа Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 11 лютого 2021 року № 86/111-21, згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються Артемівською райдержадміністрацією, по КСП «Володимирське» Володимирської сільської ради, відповідно до розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 19 травня 1997 року № 224, громадянам видавалися сертифікати на право на земельну частку (пай). [PERSON] також отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0156539, зареєстрований 26 травня 1997 року за № 6472, площею 7,59 умовних кадастрових гектарів. Згідно з діючим законодавством не передбачено видачу дублікату сертифіката (а.с. 9). Таким чином, суд встановив, що право [PERSON] на зазначену вище земельну частку (пай) є підтвердженим. Відповідно до листа № 495/01-16 від 13 травня 2021 року, завідувач Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицька Л.А. повідомила, що за даними спадкового реєстру спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не відкривалася, про що також надала суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64693796 від 13 травня 2021 року (а.с. 61-62). У судовому засіданні встановлено, що інших спадкоємців немає. Таким чином, суд вважає встановленим, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті бабки [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із поданням пошкодженого документа для оформлення права на спадщину. Відтак, позивач не має можливості вступити у спадкування в позасудовому порядку. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 ЦК України. Чинне цивільне законодавство передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Якщо фізична особа склала заповіт, таким чином розпорядившись своєю власністю на випадок смерті, і не скасувала його, то у разі її смерті спадкування здійснюється за заповітом, який є останньою волею спадкодавця. Спадкування за заповітом поставлене, серед видів спадкування, на перше місце відповідно до домінанти пріоритетності волі особи. Це підтверджується статтею 1223 ЦК України, яка залишає право на спадкування спадкоємцям за законом лише за відсутності заповіту або повного чи часткового визнання заповіту недійсним, неприйняття (відмови) спадщини спадкоємцем за заповітом, усунення від права на спадкування спадкоємця за заповітом, неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Визнання права власності на майно за померлим неможливе, оскільки це право не може бути зареєстроване. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті бабки [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно з ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Cтаттею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із п. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved