Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона та її малолітній син [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.11.2007 року, є власниками квартири [ADDRESS]. На теперішній час в квартирі зареєстрована її сестра - відповідач [PERSON] Проте, відповідач тривалий час у спірному жилому приміщення не проживає, комунальні послуги не сплачує, її особистих речей в квартирі не має. Відповідач виїхала до РФ та повертатися до України не бажає. Не зважаючи на зміну місця проживання, відповідач з реєстрації у спірному жилому приміщення не знялась, чим вчиняє дії, що змушують її нести додаткові витрати по утриманню квартири. Крім того, вона має проблеми у нарахуванні та призначенні субсидії на житлово-комунальні послуги. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, що у 2011 році, на прохання відповідача, зареєструвала останню у спірному жилому приміщенні. Однак, з часу реєстрації відповідач жодного дня у квартирі не мешкала, відразу виїхала до РФ, де створила сім'ю. На її прохання знятися з реєстраційного обліку у спірному жилому приміщенні відповідач не реагує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та малолітній син позивача [PERSON], [INFO], є співвласниками квартири [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 07 листопада 2007 року, виданого відділом по приватизації при міському комунальному підприємстві ЖЕУ (а.с.14). Право приватної власності [PERSON], [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в бюро технічної інвентаризації у реєстраційну книгу під № 208р/№16997, а також в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12 грудня 2007 року (а.с.14 зворот). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному жилому приміщенні з 2011 року зареєстрована сестра власника квартири - відповідач [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується довідкою ОСББ « Новатор- 36» за № 15 від 16.05.2018 року (а.с. 11). Проте, відповідач [PERSON], [INFO], не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік. Зазначена обставина підтверджена показами свідків [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON], мати позивача, у судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] у 2011 році попросила позивача зареєструвати її у спірному жилому приміщенні, на що позивач погодилась. Після реєстрації у квартирі, [PERSON] виїхала до РФ, де мешкає разом із своєю родиною та повертатися до України не бажає. Свідок [PERSON], сусідка позивача, у судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] тривалий час у спірному жилому приміщенні не проживає. Крім того, факт відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин підтверджується актами з перевірки паспортного режиму від 14 березня 2018 року, 7 квітня 2018 року, 16 травня 2018 року (а.с.8-10), з яких вбачається, що [PERSON], [INFO], у спірному житловому приміщенні не проживає з грудня 2015 року, речей та предметів особистого користування в житловому приміщенні не має. Отже, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача [PERSON] в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, позов слід задовольнити.

Outcome: approved