overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 20.01.2015 року, позивачка зазначила, що 20.07.1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.07.1990 р. № 271490. Від цього шлюбу вони мають двох, на теперішній час, повнолітніх дітей. Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні цінності, відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного домогосподарства. Відповідач постійно пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Фактичні шлюбні відносини припинені з недавніх пір. Шляхом спільного примирення, уступків та компромісів вирішити спільне життя виявилось неможливим. Збереження сім'ї неможливо і суперечить їхнім інтересам. Суперечок про розподіл спільного сумісного майна немає. Окрім того, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Статтею 235 Цивільного процесуального кодексу України, яка регулює порядок розгляду справ окремого провадження, визначено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. При розгляді питання про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження суд приймає рішення, в резолютивній частині якого зазначає висновок по суті заявлених позивачем вимог (ст.215 зазначеного Кодексу). Після розірвання шлюбу вона прохає відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». У зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 20.02.2015 року, позивач зазначив, що 28 серпня 2004 року він уклав з відповідачкою шлюб, який зареєстрували у відділі РАЦС Вільногірського міського управління юстиції, актовий запис № 114. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [INFO], [PERSON]. Останні декілька років спільного проживання, між ним та відповідачкою постійно виникало взаємонерозуміння один одного з приводу ведення спільного господарства та виховання дитини, оскільки кожен з них має різні погляди щодо сімейного життя, ведення спільного господарства, виховання дитини. На цих підставах між ними часто виникали сварки та взаємні докори, що створювало негативну обстановку та почуття постійної напруги в сім'ї, внаслідок чого він перестав відчувати до відповідачки почуття любові та поваги. Таким чином їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою стало суперечити його інтересам та інтересам їхньої дитини. В теперішній час донька проживає разом з матірью та перебуває на її утриманні з його матеріальною допомогою. Примирення між ним та відповідачкою неможливе, в теперішній час спору про поділ сумісного майна між ними немає. Відповідачка на розірвання шлюбу згодна, проте наявність неповнолітньої дитини від шлюбу передбачає звернення з цим позовом до суду. Шлюб вони розривають вперше. По домовленості між ними, донька залишиться проживати разом з матірью. На підставі викладеного, відповідно ч. 2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.101, ст.112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 20.03.2014 року, позивачка зазначила, що 05.07.2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON]. Шлюб було зареєстровано у відділі РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 60. У шлюбі з відповідачем народився син, [PERSON], [INFO], який мешкає з нею. Відповідач працює і мешкає в м. Кременчуці, Полтавської області, дома буває вкрай рідко. На протязі 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в подальшому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Між ними досягнуто згоди про утримання їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 20.03.2015 р., позивачка зазначила, що вона перебуває з відповідачем з 1999 року в шлюбі, про що відділом РАГС виконкому Вільногірської міської ради Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 36 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 074457. У кожного із них це перший шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з 2008 року і до теперішнього часу не відновлювались. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довір'я, між ними постійно виникали конфліктні ситуації з різних, в тому числі, і незначних приводів. Шлюб між нею та відповідачем фактично розпався, оскільки між ними постійно стали виникати непорозуміння та скандали з питань подружнього життя. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом з нею. Відповідач не намагається змінювати свою поведінку і примирятись, не докладає ніяких зусиль для збереження сім'ї, вона також не бажає зберігати подружні відносини. Таке становище, призвело до того, що вона втратила до відповідача будь-який інтерес та позитивні відчуття, включаючи почуття поваги та любові, що виключає можливості подальшого існування шлюбу між нею та відповідачем. За таких обставин, знаходження їх в зареєстрованому шлюбі носить формальний характер і не відповідає її інтересам і інтересам дитини. Спільне господарство між ними не ведеться. Майновий спір, в разі його виникнення, вони будуть вирішувати окремо. Вона, як позивач, скористалася даним правом та звертається до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона та її чоловік не мають наміру зберегти шлюб. Вона вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. На підставі ст. ст. 110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 20.10.2014 року, позивачка зазначила, що вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 3069 від 05.12.2008 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання їхнього неповнолітнього сина Відповідач не надає, дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе вона, що ставить її в край скрутне матеріальне становище. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їхнього сина. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 23.02.2015 року, позивачка зазначила, що вона та відповідач одружилися 16.11.2007 року. До реєстрації цього шлюбу вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з початку 2000 року. Від цих відносин у них народився сумісний син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом РАГС виконкому Вільногірської міської РАДИ Дніпропетровської області 14.12.2000 року, актовий запис № 178. Спільне життя з відповідачем не склалася через те, що у них не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. 15.02.2013 року їхній шлюб був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15.02.2013 року, актовий запис № 5. Домовленості з відповідачем про спосіб виконання ним обов'язків батька, щодо утримання дитини ними не досягнуто. Відповідач, проживаючи окремо від дитини, став ухилятися від надання матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання дитини, яку він у добровільному порядку хоча й надавав, але не систематично і не в повному обсязі. В даний час вона працює ткачем в TOB «Хімтек-Пласт» і її середньомісячний дохід складає 2329 грн., інших джерел доходу вона не має. Їхня спільна дитина - син [PERSON] навчається в середній школі № 5 міста м. Вільногірська, проживає спільно з нею і перебуває на її повному забезпеченні. Таким чином, одержуваних нею коштів на утримання їхнього спільного сина [PERSON] у неї практично не вистачає, що створює великі труднощі в забезпеченні нормального виховання та утримання дитини. Відповідач має постійне місце роботи в Вільногірському ГМК і отримує стабільну заробітну плату, розмір якої становить не менше 3000 грн. на місяць (точного розміру заробітної плати їй встановити не вдалося, так як відповідач приховує свої доходи від неї). Вона вживала всіх можливих заходів до отримання матеріальної допомоги від відповідача в добровільному порядку, але не змогла її добитися, у зв'язку з небажанням відповідача надавати таку матеріальну допомогу в добровільному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 23.07.2014 року, позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 24.03.2001 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, ксерокопія якого додана до позовної заяви. Від шлюбу у них з відповідачем є неповнолітній син [PERSON] [INFO] р. н., що підтверджується свідоцтвами про його народження, ксерокопія якого додана до позовної заяви. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них не стало взаємного порозуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Шлюбні відносини між ними припинені приблизно в квітні 2014 року, тому їхній шлюб є практично формальним. Спільне господарство ними не ведеться, суперечки щодо майна, що є їхньою спільною власністю, у них з відповідачем на даний час немає. Відповідач не бажає спільно з нею подати заяву про розірвання шлюбу, що робить неможливим, відповідно до вимоги ч.3 ст. 234 ЦПК України, розглядати дану справу в порядку окремого провадження, або подати таку заяву до органу РАЦС. Збереження сім'ї неможливо. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 24.03.2015 року, позивачка зазначила, що з відповідачем вона одружилася 19.02.2000 року. Від цього шлюбу у них з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем у них не склалася через те, що у них не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13.09.2010 року шлюб між нею і відповідачам був розірваний. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.09.2010 року з [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпропетровська, не працюючого, який мешкає [ADDRESS], зареєстрований за місцем проживання по [ADDRESS], і/к [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], уродженки м. Вільногірська. Дніпропетровської області, і/к № [NUMBER], яка мешкає по [ADDRESS], та зареєстрована за місцем проживання по [ADDRESS], стягнуті аліменти на утримання дитини: дочки - [PERSON], [INFO] народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 700.00 гри. (сімсот гривень 00 коп.), та додаткові аліменти, що викликані особливими обставинами, - в твердій грошовій сумі у розмірі 150.00 гри. (сто п'ятдесят гривень 00 копійок), щомісячно, починаючи з 31 травня 2010 року по день досягнення повноліття дитиною (Ксерокопія рішення суду, як доказ, додається) Донька [PERSON] проживала і проживає разом з нею і знаходиться на її повному забезпеченні. Донька [PERSON] навчається в 8-б класі Вільногірської середньої школи № 4. Ніяких самостійних доходів донька не має. За минулий час змінився матеріальний стан відповідача, а саме відповідач став працювати на державному підприємстві - Вільногірський гірничо-металургійний комбінат («Об'єднана гірничо-хімічна компанія»), має регулярний, практично не змінний дохід, розмір якого не є меншим 5000 грн. Точний розмір доходів відповідача їй невідомий, так як відповідач з нею не спілкується і не ставить її до відома про свої доходи. Її матеріальний стан практично не змінився і її заробітна плата складає в середньому 2000 грн. на місяць Аліменти, які вона отримує на доньку, згідно з рішенням Вільногірського міського суду від 03.09.2010 року, складають не більше 850 грн. на місяць, що є значно меншим, чим установлений законом прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 1286 грн. (з 1 січня 2015 року) На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 24.07.2014 року, позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 05.10.1991 р., про що було видано Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровської області № 174 від 19 березня 2014р. (видано повторно), і проживали однією сім'єю до 2011р., після чого нею проживання однією сім'єю з Відповідачем було фактично припинено. Від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей [PERSON] 1994 р. н., та [PERSON] 1996р.н. Спільне життя у неї з Відповідачем не склалося по причині відсутності взаємопорозуміння між ними, та різних поглядів на життя. Такий стан речей, призвів до того, що вона втратила будь-які позитивні почуття до відповідача, включаючи почуття любові та взаємоповаги, що виключає можливість подальшого з ним співіснування та перебування в шлюбі. Спільне господарство ними разом не ведеться, подружні та інші стосунки між ними припиненні. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Примирення та збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе та недоцільне, з обставин які перелічені вище. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 25.07.2014 року, позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 11.05.1972 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, ксерокопія якого додана до позовної заяви. Від шлюбу у них з відповідачем є повнолітні діти: син [PERSON], [INFO]., і син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, ксерокопії яких додані до позовної заяви. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них не стало взаємного порозуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Шлюбні відносини між ними припинені приблизно з 2001 року, тому їхній шлюб є практично формальним. Спільне господарство ними ведеться, суперечки щодо майна, що є їхньою спільною власністю, у них з відповідачем на даний час немає. Відповідач не бажає спільно з нею подати заяву про розірвання шлюбу, що робить неможливим, відповідно до вимоги ч.3 ст. 234 ЦПК України, розглядати дану справу в порядку окремого провадження, або подати таку заяву до органу РАЦС. Збереження сім'ї неможливо. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 25.11.2014 року, позивачка зазначила, що вона, [PERSON], є матір'ю малолітньої [PERSON], 2013 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 25жовтня 2013 року, актовий запис № 206 З батьком її малолітньої доньки, [PERSON], вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, за їхньою спільною заявою, поданою до відділу реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], про що свідчить запис у вищевказаному свідоцтві про народження. З лютого 2014 року вони з відповідачем живуть окремо. Вона звернулася до нього з проханням матеріально підтримувати доньку, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] дав усну обіцянку, що він зобов'язується сплачувати аліменти на доньку [PERSON] Відповідач на даний час працює в ВГМК на посаді водій, має стабільний дохід. Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання такого обов'язку встановлюються за домовленістю між ними, відповідач ухиляється добровільно сплачувати аліменти, чим не виконує обов'язку щодо утримання малолітньої доньки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у грошовій сумі. Згідно до п. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання, в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 25.11.2014 року, та змінам до позову від 17.03.2015 р. (а.с.94), позивачка зазначила, що вона, [PERSON], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 25 жовтня 2013 року, актовий запис № 206 З батьком її малолітньої доньки, [PERSON], вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, за їхньою спільною заявою, поданою до відділу реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON], про що свідчить запис у вищевказаному свідоцтві про народження. З лютого 2014 року вони з відповідачем живуть окремо. Вона звернулася до нього з проханням матеріально підтримувати доньку, сплачуючи аліменти, так як вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] дав усну обіцянку, що він зобов'язується сплачувати аліменти на доньку [PERSON] Відповідач на даний час працює в ВГМК на посаді водія, має стабільний дохід. Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання такого обов'язку встановлюються за домовленістю між ними, відповідач ухиляється добровільно сплачувати аліменти, чим не виконує обов'язку щодо утримання малолітньої доньки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у грошовій сумі. Згідно до п. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання, в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 25.11.2015 року, позивачка зазначила, що 13.06.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вільногірського МУЮ, Дніпропетровської області, актовий запис № 50, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], 22.07.2011 р. н., та сина [PERSON], 10.07.2008 р. н., які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. В теперішній час спільне проживання між нею та відповідачем та ведення спільного господарства фактично припинені, у зв'язку з чим, одночасно с цим позовом, вона подала до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позов до відповідача про розірвання шлюбу. В даний час вона працює в TOB «Вільногірське скло», транспортувальником, отримує заробітну плату в розмірі 1800 грн. на місяць, що підтверджується копією довідки про розмір її заробітку. Таким чином самостійно забезпечити належний рівень утримання їхніх дітей вона не має можливості. Де працює відповідач та розмір його середньомісячної заробітної плати їй не відомо. В добровільному порядку надавати кошти для утримання дітей, він відмовляється. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування яких вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. Відповідач ухиляється від утримання дітей та взагалі не надає ніякої допомоги на їх утримання. Аліменти він нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обов'язок, щодо утримання дітей, у нього немає, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами немає. Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті. На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1,2 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України,

Outcome: approved