Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Згідно позовної заяви, 09.03.2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 45. В шлюбі у них народилися син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різне ставлення до вирішення сімейних проблем внаслідок чого в сім'ї постійно виникають сварки. Все це призвело до того, що протягом 2008-2013 років позивачка тричі зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак, сподіваючись на збереження шлюбу, залишала такі позови без розгляду. За час спільного проживання з відповідачем переконалась у тому, що у неї та відповідача відсутні спільні інтереси та уподобання, останній має намір створити сім'ю з іншою жінкою, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і крім того вказала, що у неї є інший чоловік з яким вона має намір створити сім'ю, а у відповідача інша жінка. Сімейні стосунки вони з відповідачем не підтримують, а тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй призвіще - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що можливо зберегти сім'ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, 4 ст. 56 СК України). Згідно з вимогами ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 09.03.2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 45. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що позивачка не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем, має іншого чоловіка, сім'я фактично розпалась, відсутність взаєморозуміння між подружжям. Суд приймає до уваги і ту обставину, що позивачка не вперше звертається до суду з позовом про розірвання шлюбу, що свідчить про те, що відповідач не змінив своєї негативної поведінки по відношенню до сім'ї, а також те, що за срок наданий сторонам для примирення таке не відбулось. За таких обставин справи, встановлених судом взаємовідносин сторін, з урахуванням вищеназваних норм Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме як інтересам позивачки так і відповідача, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], а тому вона має право надалі іменуватися цим прізвищем і після розірвання шлюбу, враховуючи те, що на це є її воля. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 243,60 грн. витрат понесених на оплату судового збору.

Outcome: approved