Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Звернувшись до суду, Державна іпотечна установа зазначає, що 17 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 08-ФЛ:980/08/14, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 370000 грн. на строк до 17 жовтня 2033 року зі сплатою 15,5% річних, а відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати кредит та нараховані відсотки рівними частинами в сумі не менше 4883 грн. 06 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 08-ФЛ:980/08/14.П від 17 жовтня 2008 року. 30 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» та Державною іпотечною установою був укладений договір відступлення права вимоги № 2226/08, згідно з яким банк передав Державній іпотечній установі всі права вимоги до відповідачів за укладеними договорами. Відповідачі належним чином не виконують свої зобов'язання. Станом на 01.04.2015 року заборгованість складає 406203,13 грн., з яких: 358543,76 грн. - сума основного боргу; 39411,48 грн. - нараховані відсотки; 4697,91 грн. - пеня за прострочення сплати кредитних коштів; 3549,98 грн. інфляційні втрати. Вказані суми позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що відповідачі не були повідомлені про відступлення права вимоги за договором та заміну кредитора в зобов'язанні. 25 травня 2015 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого [PERSON] набув право вимагати від ПАТ «ТЕРРА БАНК» повернення боргу за договором суборенди нежитлового приміщення № 5 від 01.07.2013 року в розмірі 70595 грн. 92 коп. 2 червня 2015 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] також були укладені договори відступлення права вимоги (цесії) № 2 та № 3, відповідно до яких [PERSON] набув право вимагати від ПАТ «ТЕРРА БАНК» повернення коштів за договором банківського рахунку в розмірі 25044 грн. та 4000 грн. відповідно. У зв'язку з укладенням вказаних договорів [PERSON] на адресу ПАТ «ТЕРРА БАНК» були направлені заяви про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог банком не оскаржувався та недійсним не визнаний. За цих підстав вважала, що відповідачем були частково виконані зобов'язання за кредитним договором первісному кредитору на суму 99639 грн. Крім того, 6 серпня 2014 року відповідач здійснив платежі в рахунок погашення заборгованості на суму 8000 грн. та 2670 грн. Отже, виходячи з графіку погашення заборгованості, відповідач здійснив погашення кредиту до 01.11.2026 року. Пояснила, що відповідач не заперечує проти виконання умов договору про іпотечний кредит, якщо позивач надасть новий графік погашення кредиту з урахуванням погашеної суми в розмірі 110309 грн. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надала. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК» у судове засідання не з'явився, надав свої письмові пояснення, в яких просив розглянути справу без його участі та зазначив, що відповідно до договору про обслуговування іпотечних кредитів № 16 від 21.11.2007 року ПАТ «ТЕРРА БАНК» до 15 жовтня 2014 року здійснювалося обслуговування договору про іпотечний кредит № 08-ФЛ:980/08/14 від 17.10.2008 року. Останній платіж на рахунок ПАТ «ТЕРРА БАНК» було здійснено відповідачем 11 серпня 2014 року. Будь-яких інших платежів по договору відповідач не здійснював. Станом на 15 жовтня 2014 року сума заборгованості відповідача за договором про іпотечний кредит відповідає сумі, зазначеній Державною іпотечною установою в позовній заяві. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 17 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариства «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 08-ФЛ:980/08/14, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 370000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5% на строк до 17 жовтня 2033 року. Згідно з п. 2.4 договору позичальник зобов'язався щомісячно до 17 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 4883,06 грн. відповідно до графіку погашення кредиту. Підпунктом 5.3.3 п. 5.3 договору передбачено, що у разі порушення його умов позичальник на вимогу кредитора зобов'язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, комісійної винагороди. В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між Закритим акціонерним товариства «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки № 08-ФЛ:980/08/14.П від 17 жовтня 2008 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 08-ФЛ:980/08/14 від 17 жовтня 2008 року та додатковими угодами до нього. При цьому позичальник та поручитель були повідомлений та згодні з тим, що права вимоги за договором про іпотечний кредит та всіма додатковими угодами до нього можуть бути відступлені на користь Державної іпотечної установи (п. 8.1 договору про іпотечний кредит та п. 1.4 договору поруки). 30 жовтня 2008 року між Державно іпотечною установою та Закритим акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК», був укладений нотаріально посвідчений договір відступлення права вимоги № 2226/08, відповідно до якого банк передав установі всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором між банком та [PERSON], а також за договором поруки, укладеним з [PERSON] 18.09.2014 року Державна іпотечна установа своїм листом № 5044/11/2 повідомила [PERSON] про відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 08-ФЛ:980/08/14 від 17.10.2008 року. Згідно з копією поштового повідомлення вказаний лист отриманий [PERSON] 15.10.2014 року. Як вбачається з наданої Державною іпотечною установою довідки про стан заборгованості від 30.03.2016 року вих. № 1439/11/2 станом на 1 квітня 2015 року заборгованість за договором про іпотечний кредит складає 404 625 грн. 44 коп., з яких: 358543,76 грн. сума основного боргу; 37833,79 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 4697,91 грн. пеня за порушення зобовязань; 3549,98 грн. інфляційні втрати. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~\~ Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконують, грошові кошти у рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом не сплачують, суд вважає, що позов Державної іпотечної установи є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість згідно з розрахунком, наведеним у довідці від 30.03.2016 року вих. №1439/11/2, в розмірі 404625 грн. 44 коп., яка складається з наступного: 358543,76 грн. сума основного боргу; 37833,79 грн. прострочені відсотки за користування кредитом; 4697,91 грн. пеня за порушення зобовязань; 3549,98 грн. інфляційні втрати. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про не зарахування банком у рахунок погашення заборгованості за кредитом сплачених [PERSON] в серпні 2014 року сум в розмірі 8000 грн. та 2670 грн., оскільки вони спростовуються долученою до матеріалів справи випискою про рух коштів по рахунку. Доводи представника відповідача про те, що відповідач не був повідомлений про відступлення ПАТ «ТЕРРА БАНК» права вимоги за договором про іпотечний кредит на користь Державної іпотечної установи та заміну кредитора в зобов'язанні спростовуються долученими до матеріалів справи копією листа Державної іпотечної установи на імя [PERSON] від 18.09.2014 року вих. № 5044/11/2 та повідомленням про його отримання [PERSON] 15.10.2014 року. Крім того, суд звертає увагу, що за положеннями статей 516, 517 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Між тим судом встановлено, що відповідач з серпня 2014 року не виконує умови договору ані первісному, ані новому кредитору. Також суд не може погодитися з доводами представника відповідача про часткове виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит на суму 99639 грн. шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у зв'язку з укладенням ним 25 травня 2015 року та 2 червня 2015 року договорів відступлення права вимоги з фізичною особою підприємцем [PERSON], згідно з якими [PERSON] набув право вимоги до ПАТ «ТЕРРА БАНК» про повернення боргу за договором суборенди нежитлового приміщення № 5 від 01.07.2013 року в розмірі 70595 грн. 92 коп. та за договором банківського рахунку на загальну суму 29044 грн., оскільки відповідно до частини 2 статті 598 ЦК України припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. За змістом статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, яке може здійснюватися за заявою однієї зі сторін. У той же час згідно з п. 4-1 статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог за зобовязаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ТЕРРА БАНК», яке знаходиться в стані ліквідації, заперечує проти зарахування зустрічних вимог [PERSON] на підставі укладених ним договорів цесії, таке зарахування фактично не було здійснено, а отже відсутні підстави вважати, що відповідач належним чином виконав свої зобовязання за договором про іпотечний кредит. Суд враховує, що відповідачем вимоги до ПАТ «ТЕРРА БАНК» або Державної іпотечної установи про зобовязання проведення зарахування зустрічних однорідних вимог у рахунок погашення кредиту не заявлялися, а тому суд не може проводити зарахування таких вимог. Відповідно до статті 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідачів на користь Державної іпотечної установи понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1819 грн. 87 коп. з кожного.

Outcome: partial