Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що 23 грудня 2015 року між нею та відповідачем, який є директором туристичної компанії«Алмаз-тревел», був укладений усний договір про надання послуг з придбання авіаквитків для п'ятьох осіб за маршрутом «Київ-Тбілісі» та в зворотному напрямку. Цього ж дня вона перерахувала відповідачу на банківську картку ПАТ КБ ПриватБанк № 5168742064119476 двома платежами грошові кошти в розмірі 29940 грн., а 25 грудня 2015 року сплатила відповідачу ще 7680 грн. 11 січня 2016 року вони із сім'єю повинні були вилітати з міста Тбілісі до міста Києва, але в аеропорту з'ясувалося, що в двох квитках, заброньованих на ім'я [PERSON] та [PERSON], зазначена дата рейсу 11.02.2016 року, замість 11.01.2016 року. У зв'язку із допущеними відповідачем недоліками при наданні послуг з придбання авіаквитків, була вимушена придбати ще два квитки до міста Києва за 300 доларів США, що еквівалентно 7650 грн. За цих підстав позивач, посилаючись на положення ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, просить стягнути з відповідача на її користь завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 7650 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду, у зв'язку з чим справу вирішено на підставі наявних даних і доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Представник третьої особи - Туристичної компанії «Алмаз-тревел» у судове засідання також не з'явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають за наступних підстав: Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, позивач посилається на те, що між нею та відповідачем був укладений усний договір про надання послуг з придбання авіаквитків, який виконаний відповідачем із недоліками в частині бронювання дати рейсу для двох осіб, у зв'язку з чим вона понесла додаткові витрати на придбання нових авіаквитків. Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. При цьому за змістом статті 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, а також правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, належить вчиняти в письмовій формі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Між тим, позивачем не доведено укладення між нею та відповідачем договору про надання послуг з придбання авіаквитків та його істотні умови, зокрема, щодо погодженої дати авіарейсу, а також, що шкода завдана їй з вини відповідача. Як встановлено судом, письмовий договір про надання послуг з придбання авіаквитків між [PERSON] та відповідачем або Туристичною компанією «Алмаз-тревел», яка зазначена в позові як третя особа, не укладався. Жодних доказів на підтвердження того, що між сторонами була досягнута домовленість щодо придбання відповідачем авіаквитків на ім'я [PERSON] та [PERSON] на рейс, який повинен відбутися 11 січня 2016 року за маршрутом «Тбілісі-Київ», суду не надано. Суд не може прийняти до уваги долучену до матеріалів справи копію квитанції про перерахування грошових коштів на банківську картку, оскільки в цьому документі не зафіксовані істотні умови договору про надання послуг з придбання авіаквитків, зокрема, щодо дати рейсу, не зазначено одержувача коштів та підставу їх перерахування. Отже, суд вважає недоведеними позовні вимоги [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок неналежного виконання відповідачем договору про надання послуг з придбання авіаквитків. Також суд вважає недоведеними вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Позивач не довела завдання їй моральної шкоди внаслідок винних дій відповідача. Договір, яким передбачена така відповідальність відповідача, між сторонами не укладався. Посилання позивача в позові на положення ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, які регулюють загальні правила деліктної відповідальності, є безпідставним, оскільки вони до спірних правовідносин не застосовуються. Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 6 частини 1 статті 911 ЦК України пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка, згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами). Відповідно до глави 8 розділу IV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 735 від 30.11.2012 року, квиток може бути предявлений перевізнику для повернення сплачених сум за частково або повністю не використане перевезення, якщо таке повернення дозволяється правилами застосування тарифів. Примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюються у випадках неправильного оформлення перевізних документів (глава 2 розділу ІХ Правил). Таким чином, у відповідності з діючим законодавством позивач у зв'язку із невірним зазначенням у квитку на авіаперевезення дати рейсу мала право вимагати від перевізника (авіакомпанії), в тому числі в разі надання їй відповідачем послуг з придбання авіаквитків на підставі агентського договору з перевізником, повернення сплачених коштів згідно із встановленими тарифами або перебронювання дати рейсу, а не відшкодування шкоди безпосередньо відповідачем. Тож позивачем при зверненні до суду взагалі обрано неналежний спосіб захисту свого права. Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа - Туристична компанія «Алмаз-тревел», про стягнення матеріальної та моральної шкоди необхідно відмовити.

Outcome: dismissed