overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Згідно ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Згідно ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Згідно ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Згідно ч.6 ст.268 ЦПК України 28.08.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.09.2020 року. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 12 серпня 2000 року між ним та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі у них народилися троє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що відносини з відповідачем поступово почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вказує, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними часто виникають непорозуміння та сварки, свідками яких є їх діти. Позивач вважає, що шлюб є тільки формальним, оскільки особисті відносини з відповідачем давно закінчились. Враховуючи викладене позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, однак, подав заяву, у якій просить суд позовну заяву задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наведеного, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

З грудня 2006р. по серпень 2012р. сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, і мають сина [PERSON], [INFO], і відповідач записаний його батьком. Посилаючись на ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина, [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів в розмірі 600грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. В судовое засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, просять вимоги задовольнити в сумі 300грн.. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню в сумі 300грн.. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Позов заявлено відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, де передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку батька дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням матеріального стану і стану здоров'я боржника, або в твердій грошовій сумі, якщо відповідач має мінливий заробіток. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що сторони погодились на стягнення аліментів в розмірі 300грн. і визнання відповідачем вимог у вказаній сумі відповідає вимогам ст. 180-183СК України та не порушує будь-чиїх прав, бо він уже сплачує аліменти по 300грн. на іншу дитину, суд приходить до висновку, що визнання вимог слід прийняти і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO], в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 11.09.2014р. до повноліття дитини. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

З грудня 2009 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від сумісного проживання мають неповнолітню дитину сина: [PERSON], [INFO]. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом в їхній сім`ї через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства почали виникати часті сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим сторони з травня 2010 року припинили відносини і стали проживати окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до її повноліття. Відповідач згідно телефонограми просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, на стягнення аліментів згоден. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з грудня 2009 року сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Згодом через сварки та непорозуміння сторони припинили відносини і почали жити окремо. Відповідач є батьком неповнолітнього: [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, виданим 04 липня 2014 рокувідділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №12, винесеного 02 грудня 2009 року і зобов`язаний йому надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 431 Семенівської сільської ради від 13 травня 2014 року, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~З грудня 2011 року по липень 2019 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу Мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 24660 від 11.06.2020 року виданої управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише письмові докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Відповідно до ч. 8 ст 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст 182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 12.06.2020 року до його повноліття. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст 430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернувся до суду 21 листопада 2013 року, вказуючи, що весь час проживав з відповідачкою, вели спільний побут, доглядав за дитиною, про сплату аліментів нічого не знав. Вважає, що спільне проживання з відповідачкою і сином є обставиною, що має істотне значення для звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Свої позовні вимоги позивач у судовому засіданні підтримав у повному обсязі. Відповідачка позов не визнала, вказуючи, що на даний час вона не працює, дитина перебуває на диспансерному обліку за діагнозами: мінімальна мозкова дисфункція з затримкою мовленого розвитку, атопічний дерматит, функціональна кардіоміопатія, плосковальгусна деформація стоп і потребує значних коштів для лікування. Просила позов залишити без задоволення. Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. У відповідності до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Позивач [PERSON] не надав суду жодних доказів, про ті обставини, які б послужили підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У судовому засіданні позивачем не надано доказів погіршення його здоров'я. Його матеріальний стан після стягнення аліментів навпаки, не погіршився, а покращився, так після прийняття рішення судом про стягнення аліментів позивач не працював. - 2 - Стосовно доводів [PERSON] щодо у нього грошових зобов'язань за кредитним договором, слідує, що кредитний договір був укладений позивачем після винесення судом рішення про стягнення аліментів. [PERSON] уклав кредитний договір з власної волі, знаючи про свої зобов'язання зі сплати аліментів за рішенням суду, а тому вважати це в розумінні ст. 192 СК України погіршенням матеріального становища не можна. Крім того кредитні зобов'язання були взяті на себе [PERSON] на власний розсуд, не в інтересах сім'ї та не в інтересах неповнолітньої дитини. Покази свідків, які були допитані в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки вони підтверджують спільне проживання сторін і не є доказом того, що позивач належним чином утримував свою малолітню дитину. За таких обставин суд вважає, що наведені [PERSON] в поданому ним позові огрунтування позовних вимог не доводять, що його матеріальне становище істотно погіршилось, тому, що законодавець має на увазі таки випадки, які не можуть залежати від волевиявлення самої особи, яка сплачує аліменти.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернувся до суду 25 жовтня 2013 року, вказуючи, що 6 вересня 2013 року Володарсько - Волинський районний суду постановив обвинувальний вирок за ч.1 ст.125 КК України у відношенні [PERSON] Просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 641 гривню 20 копійок, моральну (немайнову) шкоду в сумі 7000 гривень і судові витрати. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому справа розглядалась у його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач перебував з 10 по 13 травня 2013 року на лікуванні в стаціонарному відділенні Володарсько - Волинської центральної районної лікарні. На лікування було витрачено 641 гривня 20 копійок, що підтверджується чеками /а.с. 7/, а також іншими матеріалами справи, і тому позов в цій частині підлягає до задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд приймає до уваги фізичний біль, емоційний стрес позивача. Судом також приймається до уваги термін лікування, пов'язані з ним незручності, дискомфорт і оцінює моральну шкоду в сумі дві тисячі гривень, а в остальній частині цей позов залишає без задоволення. При подачі позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 114 гривень 70 копійок за стягнення моральної шкоди, який також підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. З відповідача також підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 243 гривні 60 копійок за стягнення матеріальної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернувся до суду 28 листопада 2012 року, вказуючи, що у квітні 2012 року відповідач після ДТП в смт.Нова Борова приміняючи грубу фізичну силу відносно малолітнього [PERSON] відібрав у нього велосипеда, утримував малолітнього до приїзду позивача. Через такі дії [PERSON] почав погано спати, страхатись, звертались до лікарів. Просив стягнути з відповідача моральну (немайнову) шкоду в сумі 50000 гривень. Свої позовні вимоги позивач в судовому засіданні підтримав. Відповідач позов не визнав, вказуючи, що насильства у відношенні неповнолітнього не застосовував, а навпаки позивач приїхавши на місце ДТП висловлювався на дитину брутальними словами, із-за чого дитина плакала. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач звертався до Володарсько - Волинського РВ УМВС України в Житомирській області про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст.356 ч.1 КК України, проте 29 травня 2013 року на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України провадження закрито /а.с. 135/. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON]вказали, що [PERSON] протиправних дій і насильства проти [PERSON] не застосовував. Навпаки [PERSON] кричав на сина в грубій формі, неповнолітній плакав. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди необхідно щоб була наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина. Дані обставини в судовому засіданні не встановлені і позивачем не доведені, а тому суд вважає, що заявлений позов повинен бути залишений без задоволення за безпідставністю.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернулась до суду 21 грудня 2015 року вказуючи, що рішенням Ягодинської сільської ради №57 від 28 жовтня 2015 року їй було надано дозвіл на оформлення права власності на виробничий будинок цех по обробці природного каменю. Після виготовлення технічного паспорту на спірну будівлю, вона звернулась до сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно Володарсько Волинського районного управління юстиції з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте їй було відмовлено із-за того, що відсутні документи, що підтверджують виникнення речових прав на земельну ділянку та документ, що засвідчує прийняття обєкта в експлуатацію, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач і її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі. Представник Володарсько Волинської районної державної адміністрації [PERSON] позов визнав і просив його задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачем не надано суду доказів про те, що їй була надана земельна ділянка у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно. Згідно листа Володарсько Волинської районної державної адміністрації №Д-388/15 від 26 травня 2016 року слідує, що для поновлення договору оренди землі необхідною умовою є проведення нормативно правової оцінки землі, згідно якої визначається орендна плата. По даний час вимогу діючого законодавства позивач не виконала. Крім того дії органів по відмові в проведенні нормативно грошової оцінки землі позивач в судовому порядку не оспорювала і такої відмови суду не надала. Відповідно до вимог ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У відповідності до розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №390 від 19 листопада 2015 року п.4 встановлено поновлення договорів оренди землі підприємствам та фізичним особам підприємцям за переліком згідно з додатком 3. Пунктом 6 даного розпорядження передбачено: головам районних державних адміністрацій, за місцем розташування земельних ділянок, укласти та поновити в інтересах держави в особі облдержадміністрації договори оренди землі і договори купівлі-продажу земельних ділянок з підприємствами та фізичними особами підприємцями, яким надаються в оренду та власність земельні ділянки /а.с. 35-37/. Позивач [PERSON] не надала суду доказів для прийняття рішення про узаконення самочинного будівництва, як це вимагає чинне законодавство, а тому її позов є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернулась до суду 28 жовтня 2014 року, вказуючи, що 6 липня 2014 року о 17 годині в с.Курганці відповідач керуючи автомобілем марки Опель, номерний знак [NUMBER] не врахувавши дорожньої обстановки вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого автомобіль марки Рено КАНГО, державний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження, а позивачка отримала легкі тілесні ушкодження. Просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 37261 гривню і моральну шкоду в сумі 82739 гривень. Свої позовні вимоги в судовому засіданні підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений телефонограмою. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам\~ фізичної\~ або\~ юридичної особи, а також шкода, завдана майну\~ фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина [PERSON] в заподіянні майнової шкоди [PERSON] підтверджується постановою Володарсько Волинського районного суду від 7 жовтня 2014 року /а.с. 13/, з якої слідує, що відповідач винний у скоєнні ДТП, яка мала місце 6 липня 2014 року в с.Курганці Володарсько Волинського району. Постанова не ос порена і набрала законної сили. В судовому засіданні встановлено, що в результаті ДТП позивачка зазнала витрат на лікування 1141 гривню 87 копійок, медичне обстеження 1199 гривень 99 копійок в м.Києві, сплата за оцінку пошкодженого автомобіля 700 гривень, а всього 2041 гривня 86 копійок /а.с. 11/. Витрати на відшкодування пошкодженого автомобіля становлять 33551 гривня 50 копійок /а.с. 42-49/. З відповідача на користь позивачки також необхідно стягнути судові витрати в сумі 1200 гривень. Позивачка також просила стягнути з відповідача витрати на поїздку до Києва в сумі 600 гривень, а також 567 гривень 80 копійок за оплату податку, так як вона працює приватним підприємцем. Дані позовні вимоги суд залишає без задоволення за безпідставністю. Позивачка не надала суду доказів про заподіяння вказаної вище шкоди в звязку з ДТП. Вирішуючи питання про розмір суми моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з того, які тілесні ушкодження позивачка отримала, тривалість лікування і інші обставини справи і оцінює її в сумі 15000 гривень. В остальній частині позов повинен бути залишений без задоволення за безпідставністю.

Outcome: partial