Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 16 655,91 грн. Позов обґрунтований тим, що 29.03.2019 р. між ТВД «Експрес Страхування» та Представництвом «Берлін - Хемі/А.Менаріні України ГмбХ» було укладено договір №207.19.000003 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Skoda Fabia» р/н [NUMBER] строком дії з 01.04.2019 р. по 31.03.2020 р. 08.08.2019 р. о 13.16 год. [PERSON] , керуючи автомобілем Nissan р/н [NUMBER] , на вул. М.Малиновського, 6а в м. Дніпро порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, та скоїв наїзд на транспортний засіб «Skoda Fabia» р/н [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив передбачене ст. 124 КУпАП правопорушення. До ТДВ «Експрес Страхування» було подано повідомлення про подію та заяву страхувальника про виплату страхового відшкодування від 09.08.2019 р. Відповідно до умов договору № 207.19.000003 ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 57 162,72 гри., що підтверджується платіжними дорученнями від 27.08.2019 р. № 74. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля Nissan р/н [NUMBER] станом на 08.08.2019 р. була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі полісу № АМ/ 7760210 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн. 05.02.2020 р. ПрАТ «СГ «ТАС» по полісу № АМ/ 7760210 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 39 556,81 грн. Відтак, на переконання позивача зобов`язання відповідача щодо відшкодування шкоди розраховано з урахуванням лімітів відповідальності страховика - ПрАТ «СГ «ТАС» по полісу № АМ/ 7760210 становить 17 605,91 грн. ( 57 162,72 -39 556,81). Оскільки відповідач сплатив франшизу 02.12.2019 р., та, враховуючи часткову виплату шкоди ПрАТ «СГ «ТАС» по полісу № АМ/ 9476139, зобов`язання відповідача щодо відшкодування шкоди становлять 16 655,91 грн. (57 162,72 -39 556,81 -950,00). Представник позивача не скористався правом брати участь у судових засіданнях; окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях. У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Матеріалами справи підтверджується настання цивільно-правової відповідальності відповідача, про що свідчить постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 р., відповідно до якої відповідача визнано винним у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] при експлуатація ТЗ автомобіля «Ніссан» д/н [NUMBER] була на час ДТП застрахована страховою компанією «ТАС» на підставі страхового полісу № АМ/7760210 від 04.09,2018 року (франшиза 1000), то обов`язок по відшкодуванню заподіяної шкоди майну потерпілої особи (позивачу) забезпеченим (застрахованим) транспортним засобом покладається на вказану компанію в межах загального ліміту відповідальності страховика (100 000 грн.). Розмір франшизи був добровільно сплачений відповідачем позивачу, що підтверджується змістом позовної заяви. Позиція позивача про те, що саме відповідач має відшкодувати заподіяний збиток, не зважаючи на наявність чи відсутність у нього діючого на момент ДТП полісу цивільно - правової відповідальності, та, не зважаючи на часткове відшкодування спричиненого збитку страховиком, помилкова, та спростовується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, який зводиться до наступного. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавана шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавана шкоди замість останнього. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (п.п. 56, 57, 69, 72, 73 Постанови ВП ВС). Як встановлено судом на підставі постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 р. (а.с. 25) 08.08.2019 року близько 13.25 хвил. за адресою: м. Дніпро, вул. Малиновського, 6а, водій [PERSON] керував автомобілем Nissan Primera р/н [NUMBER] на перехресті в бік ТЦ Вавілон не переконався в безпечності маневру, повертав ліворуч та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . [PERSON] порушив вимоги п. 10.1 ПДР. Під час ДТП спричинено механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Вказаною постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. (а.с. 25 звор.), що підтверджується відповідною постановою. Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на день дорожньо-транспортної пригоди була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне)(а.с. 37). Відповідно страхового акту (а.с. 35) було видано розпорядження про виплату страхового відшкодуванняв розмірі 57 162,72 грн.; згідно з платіжним дорученням від 27.08.2019 р. позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 57 162,72 грн. за договором №207.19.000003 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Skoda Fabia» р/н [NUMBER] строком дії з 01.04.2019 р. по 31.03.2020 р. (а.с. 15-18). Позивачем визнана сплата відповідачем франшизи, у зв`язку з чим в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України зазначена обставина не підлягає доказуванню. Спірні правовідносини виникли із зобов`язань, що виникають із відшкодування шкоди, завданої іншою особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована. Дослідив в межах заявлених вимог докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. За ч. 6 ст. 82 УПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.08.2019 р., є відповідач. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд погоджується із доводами відповідача щодо того, що посилання позивача про те, що відповідач має відшкодувати заподіяний збиток, не зважаючи на наявність чи відсутність у нього діючого на момент ДТП полісу цивільно - правової відповідальності, та, не зважаючи на часткове відшкодування спричиненого збитку страховиком, помилкові, та спростовується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц. Судом встановлено, що на виконання умов договору №207.19.000003 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Skoda Fabia» р/н [NUMBER] , позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 57 162,72 грн. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавана шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавана шкоди замість останнього. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (п.п. 56, 57, 69, 72, 73 Постанови ВП ВСпо справі № 755/18006/15-ц). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на вищенаведене, вочевидь відсутність порушень прав позивача з боку відповідача: суду не було надано доказів на підтвердження обставин, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, розв`язано у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України: оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed