Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 04.02.2014 року позивач [PERSON] прохає: розірвати між ним та [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 21.12.1999 року у відділі РАЦС П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 142. В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, примирення та збереження шлюбу між ним та відповідачем неможливі, оскільки сім'я фактично розпалася і їх шлюб має лише формальний характер. Позивач в судове засідання з'явився, позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив шлюб розірвати, проти надання строку для примирення заперечував. Позивач також надав заяву, якою просить розглядати справу без його участі, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 11.06.2014 року подав телефонограму аналогічного змісту, повідомив, що примирення не відбулося, в судове засідання не з'явився. Відповідач в судовому засіданні 11.06.2014 року позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, заявила про намір залишити після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що примирення не відбулося, шлюбно-сімейні стосунки припинені, спір щодо розподілу спільного майна подружжя буде вирішуватись окремо, дочка сторін проживає з відповідачем, питання про стягнення аліментів вже вирішено у судовому порядку, виходячи з цього, перешкод для розірвання шлюбу немає. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.12.1999 року у відділі РАЦС П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 142 (а.с. 4). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Причиною для розірвання шлюбу послужило те, що на теперішній час основа шлюбних відносин втрачена, сторони припинили подружні стосунки, примирення не відбулося, попри надання судом відповідного строку. При цьому суд враховує пояснення сторін про те, що аліменти на утримання дитини з позивача стягуються за рішенням суду, а спір щодо спільно нажитого майна буде вирішуватися окремо. З'ясувавши фактичні взаємостосунки між подружжям і дійсні причини позову про розірвання шлюбу відповідно до положень ст. 112 Сімейного Кодексу України, приймаючи до уваги бажання позивача на розірвання шлюбу, а також те, що до цього часу сторони не примирилися, позивач не згоден на примирення, подружні стосунки припинені, відповідач позов визнала в повному обсязі, суд вважає, що подальше сумісне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження між ними шлюбу неможливі і суперечать інтересам [PERSON], що мають істотне значення, враховуючи положення ст.ст. 110-116 СК України, ст. 174 ЦПК України, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. Розподіляючи судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243.60 грн. та зазначає, що відсутність в прохальній частині позовної заяви клопотання про стягнення судових витрат з відповідача не позбавляє суд обв'язку вирішити питання про розподіл судових витрати відповідно до положень вказаної вище норми.

Outcome: approved