Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Звернувшись до суду з вищевказаним позовом, позивач [PERSON] зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] 25 липня 2014 року шлюб між ними був розірваний. Відповідно до договору дарування від 14 березня 2014 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстрований відповідач, який фактично з січня 2013 року мешкає за адресою: [ADDRESS]. За цих підстав позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]; зобов'язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надала суду копію договору дарування квартири, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію довідки про склад осіб, зареєстрованих у квартирі, копію акту про не проживання відповідача у квартирі, копію свідоцтва про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу в її відсутність, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, свого відзиву щодо позову не надав, у зв'язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 14 березня 2014 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Огневою Ю.Є. та зареєстрований у реєстрі за № 156, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар квартиру [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано 14 березня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності [NUMBER]. Також судом встановлено, що 25 липня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 25 липня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у вищевказаній квартирі. Між тим, згідно з актом від 25.12.2018 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] цього будинку [PERSON] не проживає з січня 2013 року. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад строки, визначені статтею 405 ЦК України, доказів щодо поважності причин свого не проживання у квартирі суду не надав, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Щодо вимоги про зобов'язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти відповідача [PERSON] з реєстрації в квартирі [ADDRESS], то вона задоволенню не підлягає, оскільки позов до вказаного органу не заявлявся. Крім того, за змістом статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання та позивачу не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв'язку із втратою нимправа користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні до суду з цим позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial