Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона на підставі договору дарування від 26.06.1997 року є власником жилого [ADDRESS] Разом з нею у спірному жилому приміщенні зареєстрована її дочка відповідач - [PERSON], [INFO]. Однак, її дочка [PERSON] тривалий час у спірному жилому приміщенні не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні жила не приймає, її особисті речі у будинку відсутні. Відповідач майже 20 років постійно проживає з родиною в м. Москва РФ. Оскільки відповідач тривалий час відсутня у спірному житловому приміщенні без поважних причин, вважає, що вона має бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, відповідач [PERSON] з 1995 року мешкає у м. Москва РФ. Останній раз [PERSON] приїздила до України у 2010 році з метою обміну паспорту. З того часу, відповідач у спірному жилому приміщенні не з'являлась. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Договору дарування від 26 червня 1997 року є власником будинку [ADDRESS] Дана обставина підтверджується копією Договору дарування від 26 червня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2628 (а.с.14), копією свідоцтва про одруження від 27 вересня 2003 року (а.с.8). Право приватної власності позивача на [ADDRESS] зареєстровано в бюро технічної інвентаризації у реєстраційну книгу під № 2178 кн.11 від 08 липня 1997 року (а.с. 14 зворот). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному жилому приміщенні з 05 вересня 1995 року зареєстрована дочка позивача [PERSON], [INFO], яка у зв'язку із зміною прізвища декілька разів перереєстровувалась, та останній раз була зареєстрована 31 липня 2010 року. Дана обставина підтверджується копією домової книги для реєстрації громадян за адресою: [ADDRESS], а також довідкою виданої КП « СЕЗ» № 7 від 17.05.2018 року за № 1201 (а.с. 15-25, 27). Відповідач [PERSON] не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин з жовтня 1995 року. Зазначена обставина підтверджена показами свідків [PERSON], [PERSON], сусідів сторін, які кожен окремо, у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні понад десять років. А також Актом з перевірки паспортного режиму від 17 травня 2018 року (а.с.26), згідно із яким [PERSON] з жовтня 1995 року у [ADDRESS] не проживає. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] За таких обставин, позов слід задовольнити.

Outcome: approved