Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що вона перебувала з 14.11.1998 у шлюбі із [PERSON] та проживала спільно з останнім. Починаючи з жовтня 2013 вона хворіла, у зв'язку із чим була змушена була проходити лікування. [INFO] [PERSON] помер. У шестимісячний строк з дня відкриття спадщини внаслідок незадовільного стану здоров'я вона не мала реальної можливості подати заяву про прийняття спадщини і що зумовило її звернення до Рокитнянського районного суду Київської області із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, рішенням якого від 17.11.2016 позов задоволено. Разом з тим, при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки такі були видані на імя спадкоємця за заповітом, а саме на імя [PERSON]. Обєктами спадкового майна стали дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області площею 3,5500 га, кадастровий № [NUMBER], та площею 3,5514 га, кадастровий № [NUMBER]. Зважаючи, що на час смерті чоловіка вона була непрацездатною по віку (їй було 61 рік), вважає, що таким чином вона має право на обовязкову частку у спадщині після померлого у розмірі ? його частини. Просить скасувати свідоцтва про право на спадщину за заповітом №№ 1049, 1051, видані та посвідчені 01.04.2015 державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. на імя [PERSON] щодо земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області площею 3,5500 га, кадастровий № [NUMBER], та площею 3,5514 га, кадастровий № [NUMBER] та визнати за нею право власності на ? частину кожної із вказаних земельних ділянок. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала за викладених у ньому обставин і підстав та просила задовольнити, пославшись на порушення прав позивача щодо обов'язкової частки у спадковому майні, якими є спірні земельні ділянки. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився. На разі, його представник подав заяву, якою позов не визнав та просив розглянути спір за відсутності сторони відповідача. Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного. Позивач з 14.11.1998 перебувала у шлюбі із [PERSON] та проживала спільно з останнім. За свого життя спадкодавець склав заповіт, за яким належні йому на праві власності дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області площею 3,5500 га, кадастровий № [NUMBER], та площею 3,5514 га, кадастровий № [NUMBER], заповідав відповідачеві у справі - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. На разі, у встановлений законом шестимісячний строк позивач спадщину після його смерті не прийняла, заяви про прийняття спадщини до нотаріуса у вказаний строк не подала. Вказана обставина зумовила її звернення до Рокитнянського районного суду Київської області із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням вказаного суду від 17.11.2016 року позов було задоволено, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. 30.12.2016 позивачеві відмовив, зважаючи, що на час її звернення вона пропустила строк прийняття спадщини і спірне майно успадкував 01.04.2015 року за заповітом відповідач у справі, якому були видані оспорювані свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Разом з тим, вказане судове рішення законної сили не набуло та було скасоване відповідно до рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22.06.2017. Викладене підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, якими є: ●Роз'яснення державного нотаріуса Рокитнянської державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. від 25.12.2015 на імя [PERSON] (а.с. 5); ●Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 17.11.2016 у цивільній справі за позовом [PERSON] до Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 6-7); ●Постанова державного нотаріуса Рокитнянської державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. від 30.12.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до змісту якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] року [PERSON] (а.с. 8); ●Свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] (а.с. 9-10); ●Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] [NUMBER], видане 14.11.1998 Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 11); ●Свідоцтво (повторне) про смерть [PERSON] серії [NUMBER], видане 16.12.2015 виконавчим комітетом Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 12); ●Заява [PERSON] до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори від 01.04.2015 № 269 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 30); ●Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 01.04.2015 (а.с. 34); ●Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40044246 від 01.04.2015 (а.с. 35); ●Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40044258 від 01.04.2015 (а.с. 36-37); ●Заповіт [PERSON] від 29.04.2013, посвідчений приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Скоробагатько В.Д., реєстровий запис 994, відповідно до якого спадкодавець заповідав належні йому на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області площею 3,5500 га, кадастровий № [NUMBER], та площею 3,5514 га, кадастровий № [NUMBER], відповідачеві у справі - [PERSON] (а.с. 38); ●Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33902092 від 29.04.2013 (а.с. 39); ●Інформаційна довідка з Єдиного реєстру с спеціальних бланків нотаріальних документів № 912541796 від 01.04.2015 (а.с. 40); ●Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33898161 від 29.04.2013 (а.с. 43-44); ●Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 29.04.2013 (а.с. 45); ● Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33898885 від 29.04.2013 (а.с. 47); ●Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № [NUMBER] від 29.04.2013 (а.с. 48); ●Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.04.2015 на імя [PERSON], посвідчені державний нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. за реєстровими №№ 1049, 1051 (а.с. 49-50); ●Заява [PERSON] до Рокитнянської районної державної нотаріальної контори від 08.12.2016 № 1089 про прийняття спадщини за законом (а.с. 57); ●Рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22.06.2017 у цивільній справі за позовом [PERSON] до Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 102-104). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та розгляду заявлених заяв і клопотань. Викладені встановлені у судовому засіданні обставини спору встановлені також рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22.06.2017 у цивільній справі за позовом [PERSON] до Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яке набрало законної сили, а тому з огляду на положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, зважаючи на участь у даній справі тих самих осіб, доказуванню не підлягають. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявленої вимоги та на підставі тих доказів, які надані сторонами спору та їх представниками. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору, регулюються положеннями ст.ст. 1216-1218, 1222, 1241, 1270, 1272 ЦК України. Зі змісту вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України випливає, що: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Поряд з цим положення ч.1 ст.1241 ЦК України визначають, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Позаяк, як вбачається із встановлених обставин спору, позивач, будучи дружиною спадкодавця на час його смерті та маючи право на обовязкову частку у спадковому майні, спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку та передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк не прийняла і що слугувало підставою для її звернення до Рокитнянського районного суду Київської області суду із позовом, за результатами розгляду якого рішенням суду від 17.11.2016 було позивачеві було визначено додатковий строк для прийняття спадщини. На разі, таке рішення законної сили не набуло та було скасоване відповідно до ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 22.06.2017. Звідси, з огляду на положення ст.1272 ЦК України позивача слід вважати на час виникнення спірних відносин та час вирішення даного спору судом такою, що не прийняла спадщини. Доказів протилежного позивач суду не надала. За викладених встановлених обставин спору та відповідних їм цивільно-правових відносин, надаючи їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача, які вона просить захистити, вимоги позову таким чином не ґрунтуються на законі, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed