Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Звернувшись до суду з заявою, [PERSON] просить встановить факт народження нею [INFO] у м. Ялті АР Крим дитини жіночої статі - [PERSON], посилаючись на те, що вона [INFO] року у медичному закладі м. Ялта АР Крим народила дитину жіночої статті, про що їй було видано довідку про народження за № 647 від 16 червня 2016 року. Народження дитини на тимчасово окупованій території унеможливлює здійснення в законодавчо визначеному порядку реєстрації народження дитини, як на те зобов'язує ст. 144 СК України. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4) та за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4). У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника (ч.1). Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка с. Тихменєво Лєсозаводського району Приморського краю, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданим 12 березня 2014 року Костянтинівським МВ ГУ ДМС України. За твердженням заявника, вона [INFO] року у медичному закладі м. Ялта АР Крим народила дитину жіночої статі. На підтвердження факту народження дитини заявником надані: - копія протоколу УЗД вагітної [PERSON] № 8 від 17.11.2015 року (а.с.4); - фототаблиця із зображенням дитини, заявника у стані вагітності та заявника з дитиною (а.с.5,25); - довідка про народження № 647, видана Ялтинським міським відділом ЗАЦС від 16.08.2016 року, відповідно до якої, в архіві Ялтинського міського відділу ЗАЦС є актовий запис про народження [PERSON], [INFO], за № 651 від 16.06.2016 року, матір'ю дитини є [PERSON] (а.с.6); - договір № 1 від 27.11.2015 року про надання платних медичних послуг, укладений між Державною бюджетною установою РК «Ялтинський пологовий будинок» та [PERSON]; квитанція про оплату медичних послуг за договором № 1540 від 01 грудня 2015 року; додаток до договору № 1 від 27.11.2015 року; квитанція про оплату медичних послуг за договором № 1657 від 28 грудня 2015 року (а.с.13-14,15,16-18,17); - протокол УЗД вагітної [PERSON] від 07.06.2016 року (а.с.19); - копія амбулаторної картки дитини [PERSON], [INFO] (а.с.24); - копія виписного епікризу породіллі [PERSON] (а.с.26); - відомості про проведення аудіологічного скринінгу новородженому [PERSON] (а.с.27). Даючи оцінку допустимості довідки про народження № 647 від 16.06.2016 року, як документу, що виданий органом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено,що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначеного доказу, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих немайнових прав заявника [PERSON], суд, як виняток, приймає до уваги надану довідку про народження №647 від 16.06.2016 року та оцінює її в сукупності з фототаблицею із зображення дитини, заявника в стані вагітності та заявника з дитиною, медичними документами [PERSON] під час вагітності та пологів, медичними документами дитини, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження [INFO] року у м. Ялта АР Крим Україна громадянкою України [PERSON], [INFO], дитини жіночої статі - дочки [PERSON], що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дитини. При цьому, суд не вбачає підстав для визначення походження дитини від [PERSON], оскільки [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебуває, та останній зазначене питання перед судом не порушував. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 125 СК України питання походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою може бути вирішено у органах РАЦС за заявою матері та батька дитини або за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини.

Outcome: approved