Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 19 квітня 2002 року, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №1-1228, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON], набула права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] (Леніна) у м. Камянське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2003 року, за позивачкою у повному обсязі визнано право власності на квартиру [ADDRESS] (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ). В листопаді 2005 року, між позивачкою та відповідачем громадянином [PERSON] [PERSON], був укладений шлюб. Після чого [PERSON] був зареєстрований в зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою про склад сімї №2/33518 від 12.11.2018 року. З 2009 року відповідач [PERSON]Г проживає у Російській Федерації в м. Сочі, де саме позивачу не відомо. 11 січня 2012 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] був розірваний. В квартирі\~окрім позивачки\~зареєстрований відповідач\~ [PERSON],\~[INFO]\~Разом з\~цим у\~добровільному порядку з місця реєстрації відповідач не знявся. Відповідач з 2009 року в квартирі [ADDRESS] (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) не проживає, а отже втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин. Оскільки в\~квартирі відповідач\~не проживає,\~виникають проблеми\~зі сплатою\~надмірних комунальних\~послуг,\~які не\~надаються,\~але нараховуються\~на нього,\~чим об'єктивно порушуються права позивачки, неможливо оформити субсидію, тому змушена звернутися за захистом до суду. На підставі зазначеного позивачка просить: визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 5 у будинку № 68 по проспекту Свободи (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ), Дніпропетровської області. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутністю та за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання та оголошенням на сайті. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і\~всебічно зясованих\~обставин,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~підтверджених тими\~доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 19 квітня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-1228 (ар.с.7), [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] (Леніна) у м. Камянське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 серпня 2003 року, за позивачкою [PERSON] у повному обсязі визнано право власності на квартиру [ADDRESS] (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ) (ар.с.10). Відповідно до [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, за номером витягу: 1630768 від 02.10.2003 року, реєстраційний номер: 2888417, номер запису: 22221 в книзі: 155, (ар.с.8), квартира [ADDRESS] (Леніна) в м. Камянське (Дніпродзержинськ), належить [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 січня 2012 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний (ар.с.9). Даним судовим рішенням також було встановлено, шо [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини з 2009 року. Відповідно до довідки № 2/33518 від 12.11.2018 року про реєстрацію та склад сімї, виданої ТОВ «ЄРЦ КП», зареєстрованими за адресою [INFO], значаться: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (ар.с.11). Факт реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 14.12.2018 року (ар.с.16). Відповідно до акту про не проживання осіб від 14.11.2018 року, затвердженим директором КП КМР «УКОЖФ» [PERSON], в квартирі [ADDRESS], [PERSON] зареєстрований, однак не мешкає з грудня 2009 року (ар.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений й його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаній квартирі з грудня 2009 року. Тому, позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved