Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, ТОВ «Порше Мобіліті» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 50005022 від 22.06.2012 року в розмірі 232 879,22 грн., яка складається із загальної суми заборгованості в розмірі 156 675,10 грн., штраф в розмірі 17 073,12 грн., пеню в розмірі 2645,58 грн., 3 % річних у розмірі 1630,25 грн., збитки в розмірі 16 200,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 15 960,05 грн., основну суму Додаткового кредиту в розмірі 16 893,03 грн., пеню в розмірі 898,66 грн., 3 % річних в розмірі 269,60 грн., інфляційні витрати в розмірі 4633,83 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 50005022 від 22.06.2012 року [PERSON] отримав кредит в сумі 85 365,60 грн. строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску 2012. Крім того, між позивачем та відповідачем 08.07.2013 року укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 50005022, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 25 584,14 грн. з цільовим призначенням - сплата страхових платежів відповідно до Договору страхування № 245002/4098/0000599 від 27.06.2012 року. В результаті порушення відповідачем свого зобов'язання за договором, станом на 25.08.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 232 879,22 грн., яка на даний час не сплачена. Тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача за довіреністю [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги ТОВ ««Порше Мобіліті» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № 50005022 від 22.06.2012 року, укладеного між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 85 365,60 грн., зі змінною процентною ставкою 9,90 %, та разовою комісією за надання кредиту 2,50 % від суми кредиту, з цільовим призначенням: на придбання Автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску 2012. Строк дії кредиту - 60 місяців. 08.07.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] був укладений Договір про внесення змін (Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 50005022 від 22.06.2012 року), предметом якого була додаткова сума кредиту в розмірі 25 584,14 грн. з цільовим призначенням сплата страхових платежів відповідно до Договору страхування № 245002/4098/0000599 від 27.06.2012 року, укладеного Позичальником з Уніка Страхова компанія. Відповідно до п. 1.4.2 та п.п. 2.4., 2.5. Загальних умов кредитування, повернення Кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого Позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 2.1 Договору про внесення змін (Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 50005022 від 22.06.2012 року) від 08.07.2013 року, сума кредиту включає також непогашену частину Додаткового кредиту, наданого Позичальнику згідно з відповідною додатковою угодою сторін. Позивачем на адресу відповідача 17.04.2014 року була направлена вимога (повідомлення) щодо дострокового повернення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором № 50005022 від 22.06.2012 року. До теперішнього часу вимога не виконана. Відповідно до п. 8.1 Загальних умов кредитування, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Сплата не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний термін користування кредитом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на 25.08.2015 року [PERSON] має загальну заборгованість за кредитом у розмірі 199 606,10 грн., яка складається з наступного: 156 675,10 грн. - загальна сума заборгованості, 2645, 58 грн. - пеня, 1630, 25 грн. - 3 % річних, 15 960, 05 грн. - інфляційні витрати, а також заборгованість за Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору № 50005022 від 22.06.2012 року: 16 893, 03 грн. - сума додаткового кредиту, 898, 66 грн. - пеня, 269,60 грн. - 3 % річних, 4633,83 грн. - інфляційні витрати. За таких обставин, суд вважає необхідним, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ««Порше Мобіліті» суму заборгованості за Кредитними договором № 50005022 від 22.06.2012 року в розмірі в розмірі 199 606,10 грн., що включає суму заборгованості за Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору № 50005022 від 22.06.2012 року. Відповідно до п. 8.3 Загальних умов кредитування за кожен випадок порушення позичальником умов статей 5,1, 5.2, 5.3,5.4,8.2 Позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 15 Євро чи 20 дол. США відповідно до еквіваленту суми кредиту у Кредитному договорі за обмінним курсом банку, зазначеного у Кредитному договорі на момент направлення компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 20 Євро чи 25 дол. США в українських гривнях за направлення другої вимоги щодо сплати за обмінним курсом банку, зазначеного у кредитному договорі на момент направлення компанією такої вимоги, та у розмірі еквіваленту 25 Євро чи 30 дол. США в українських гривнях за направлення третьої вимоги щодо сплати за обмінним курсом банку, зазначеного у Кредитному договорі на момент направлення компанією такої вимоги (якщо компанія вирішить надіслати таку третю вимогу). Позовні вимоги ТОВ «Порше мобіліті» в частині стягнення штрафу в розмірі 17 073,12 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. У постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України - висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Оскільки за порушення кредитного зобов'язання стягнута пеня за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування коштами, яка є неустойкою, за одне й те саме порушення зобов'язання немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1996,06 грн.

Outcome: partial