Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с. 53), Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 7237,18 доларів США за кредитним договором № DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року, а також судові витрати, посилаючись на те, що 30 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року, згідно із яким ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 12172,20 грн. на термін до 30.01.2028 року, а відповідач зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно із кредитним договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2015 року з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість за кредитним договором DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року, яка виникала станом на 10.10.2014 року, а саме: 9913,10 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 8441,88 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 248,04 долари США - заборгованість по комісії, 13279,62 долари США - заборгованість з пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 19,30 доларів США - штраф (фіксована частина), 1594,13 доларів США - штраф (процента складова). Рішення суду відповідачем не виконано, тому відповідач має сплатити на користь позивача заборгованість за кредитним договором DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року, яка виникла станом на 29.10.2015 року, а саме: заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року у розмірі 1532,44 долари США, заборгованість за комісією за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року у розмірі 47,54 долари США, заборгованість за пенею за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року у розмірі 5657,20 доларів США, що в сумі складає 7237,18 доларів США. Представник позивача Альохіна О.В. у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримала повністю з тих же підстав, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнали в повному обсязі за тих підстав, що на їх думку позивачем пропущено строк позовної давності, перебіг якого для позивача розпочався з 27 липня 2009 року, тобто з дати ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за даним кредитним договором. Крім того, вважали, що після вступу у законну силу судового рішення від 23 лютого 2015 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, строк кредитного договору закінчився, а відтак з цього моменту позивач втратив право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки. Тим більше, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» накладений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями на час проведення антитерористичної операції громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому КМУ переліку, де провадилася антитерористична операція. Також вважали, що надані позивачем докази не можуть прийматися до уваги, оскільки вони не засвідчені належним чином. Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно із кредитним договором DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року (далі - Кредитний договір), укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON], банк зобов'язується надати позичальникові грошові кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 30.01.2008 року по 30.01.2028 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 12172,20 доларів США на наступні цілі: 10000,00 доларів США на придбання нерухомості, а також у розмірі 2172,20 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3,2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів. Періодом сплати вважати період з «30» по «31» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 114,70 доларів США, згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (а.с. 9-11). Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі та строки, визначені кредитним договором. Дана обставина відповідачем у судовому засіданні не спростована. Проте, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконала. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2009 року, яке набрало чинності 06 серпня 2009 року, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року в розмірі 10318,05 доларів США (заборгованість за кредитом - 9918,90 доларів США, заборгованість по відсотка за користування кредитом - 348,03 доларів США, заборгованість по комісії - 3,84 долари США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 11,28 доларів США) - еквівалент за курсом НБУ 79488,99 грн. - звернуто стягнення на предмет іпотеки на однокімнатну квартиру загальною площею 28,20 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.88). Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2009 року не виконано, що визнано у судовому засіданні сторонами у справі. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 05 березня 2015 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість за кредитним договором DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року (станом на 10 жовтня 2014 року) у розмірі 30129,55 доларів США (що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.10.2014 року складає 390177,67 грн.), яка складається з такого: 9913,10 доларів США - заборгованість за кредитом; 8441,88 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 248,04 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 9913,40 доларів США - пеня на несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 19,30 доларів США - штраф (фіксована частина), 1594,13 доларів США - штраф (процентна складова) (а.с.54). Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2015 року не виконано, що визнано у судовому засіданні сторонами у справі. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525,526,599,611 ЦК України, змісту Кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору. До такої правової позиції прийшов Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за Кредитним договором DO0FGК0000000004 від 30 січня 2008 року, яка виникла станом на 29.10.2015 року, а саме: заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року у розмірі 1532,44 долари США, заборгованість по комісії за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року у розмірі 47,54 долари США, (а.с.71), а всього 1579,98 доларів США, що за курсом 22,88 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.10.2015 року складає 36149,94 грн. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені, нарахованої за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року у розмірі 5657,20 доларів США задоволенню не підлягають, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у м. Костянтинівка Донецької області, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (пені) у розмірі 5657,20 доларів США, нарахованої за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року. Одночасно, задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд не приймає до уваги доводи відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності, виходячи з такого. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В даному випадку, згідно із умовами Кредитного договору відповідач зобов'язана здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у сумі 114,70 доларів США згідно Графіку погашення кредиту. Оскільки умовами Кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, аналізуючи умови Кредитного договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Позивачем позов про стягнення заборгованості по процентах та комісії за період з 10.10.2014 року по 29.10.2015 року пред'явлений до суду 10.11.2015 року, тобто в межах позовної давності. Крім того, доводи відповідача про те, що надані позивачем докази є недопустимими, оскільки належним чином не завірені, суд також до уваги не приймає, оскільки зміст жодного наданого позивачем документу відповідачем не оспорювався, так само як і не оспорювався факт укладення Кредитного договору та факт невиконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд пропорційно задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial