Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON] та [PERSON], яка надійшла до суду 04 травня 2017 року, їх мати [PERSON] померла 02 лютого 2017 року, після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,9424 га, яка розташована на території Митковецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту від 02 березня 2007 року позивачі мають право на спадкове майно, інші спадкоємці відсутні. При зверненні до нотаріуса позивачам у оформленні спадщини відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі міститься недопустиме виправлення, рекомендовано звернутись до суду. Зокрема, у державному акті на право власності на землю у відомостях про місце проживання власника земельної ділянки с. Митківці виправлено на [ADDRESS]. Виправлення завірене печаткою, однак не відповідає вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 03 травня 1999 року (далі - Інструкція). Через допущені помилки та виправлення у документі позивачі не можуть скористатись своїми правами як спадкоємці щодо володіння та розпорядження спадковим майном, тому змушені звертатись до суду і просять визнати за кожною з них право власності на ? земельної ділянки, як на спадкове майно після смерті матері, судові витрати залишають за собою. В судове засідання позивачі не зявилися, згідно поданих заяв просять розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився, відповідно до поданої заяви просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судове засідання проведено у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1268, 1269, 1273 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. У абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, згідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася в 1955 році у с. Митківці Летичівського району, її батьками є [PERSON] і [PERSON]. Після укладення шлюбу 14 лютого 1975 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася в 1957 році у с. Митківці Летичівського району, її батьками є [PERSON] і [PERSON]. Після укладення шлюбу 07 листопада 1982 року [PERSON] змінила прізвище на Войчук. У відповідності до розпорядження Летичівської РДА №276/2003-р від 10 листопада 2003 року «Про затвердження технічної документації проекту землеустрою організації території земельних часток (паїв) з видачею державних актів на право власності на землю на території Митковецької сільської ради» передано у власність земельні ділянки відповідно до протоколу розподілу їх між власниками земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видати державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам згідно додатку (п. 4). Із витягу з протоколу розподілу між власниками земельних часток (паїв) по Митковецькій сільській раді вбачається, що в списку значиться [PERSON], яка проживає с. Митківці, № державного акта 053097, № земельної ділянки 97, площа, 1,94 га. Із копії державного акта на право власності на земельну ділянку від 12 квітня 2005 року вбачається, що [PERSON], яка проживає (знаходиться) в с. Митківці (далі рукописно дописано [ADDRESS], збоку на державному акті вказано, що виправленому вірити) на підставі розпорядження Летичівської РДА №276 від 10 листопада 2003 року є власником земельної ділянки площею 1,94 га, яка розташована на території Митковецької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6823083800:02:015:0097. Із заповіту від 02 березня 2007 року вбачається, що [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], народилась в с. Митківці Летичівського району 15 лютого 1924 року, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження і належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №053097, виданий Летичівським відділом земельних ресурсів Летичівської РДА від 12 квітня 2005 року та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданого Летичівською сільською радою від 31 липня 2001 року, заповіла своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], уродженка с. Митківці Летичівського району Хмельницької області, померла 02 лютого 2017 року у віці 92 років в с. Митківці Летичівського району Хмельницької області. Відповідно до заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 06 лютого 2017 року вони не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] щодо визнання права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] 16 лютого 2017 року приватний нотаріус інформувала [PERSON], [PERSON] про те, що їм для оформлення спадщини після смерті 02 лютого 2017 року матері [PERSON] необхідно подати документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно, які мають відповідати встановленим законодавством вимогам. Поданий державний акт серії ХМ №053097 на право власності на земельну ділянку площею 1,94 га, що знаходиться на території Митковецької сільської ради Летичівського району, не відповідає вимогам законодавства, зокрема п. 2.9 Інструкції (не допускаються виправлення). Рекомендовано звернутись до суду. Із листа Відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09 березня 2017 року вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №053097, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010575700267 на прізвище [PERSON] був виданий на підставі сертифіката серії ХМ №0277636, реєстраційний №98 по КСП ім. Жукова с. Митківці. Відповідно до довідки Меджибізької селищної ради Летичівського району від 14 березня 2017 року [PERSON], яка померла 02 лютого 2017 року, на день смерті була зареєстрована і постійно проживала [INFO], на момент смерті проживала одна. Із виписки з по господарських книг Митковецької сільської ради Летичівського району, виданої 14 березня 2017 року вбачається, що головою домогосподарства в період 2001-2020 роки значиться [PERSON], [INFO]. 20 березня 2017 року [PERSON] подала заяву згідно якої відмовляється від спадщини після смерті 02 лютого 2017 року матері [PERSON]. Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складену ПП «Проекція» 27 березня 2017 року, ринкова вартість земельної ділянки складає 47336 грн. 04 серпня 2017 року приватний нотаріус повідомила суд, що заведена спадкова справа до майна померлої 02 лютого 2017 року [PERSON], яка проживала [INFO]. Спадкоємцями спадкового майна є: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], [INFO]. Заяви про прийняття спадщини подали дочки померлої [PERSON] та [PERSON] Заяви про відмову про прийняття спадщини подали дочка померлої [PERSON] та син [PERSON] Інші спадкоємці ([PERSON] та [PERSON]Д.) з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалися. Отже, досліджені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON], яка померла 02 лютого 2017 року, була власником земельної ділянки площею 1,94 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку у якому наявні виправлення, спадкоємці по заповіту - її дві дочки [PERSON], [PERSON] у звязку із наявним виправленням в державному акті на право власності на земельну ділянку щодо написання місця проживання власника земельної ділянки (матері) не мають можливості в повній мірі скористатись своїми правами як спадкоємці, у інший спосіб, ніж в судовому порядку, вирішення даного питання є неможливим, а тому їх права підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно по заповіту в рівній частині. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вказані обставини, визнання відповідачем селищною радою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Судові витрати слід залишити за позивачами згідно поданих ними заяв.

Outcome: approved