Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просила позбавити [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженця м. Артемівська Донецької області, батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також просила стягнути з [PERSON] її на користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] . У зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем не перебувала. Вони зустрічалися, мали статеві відносини, внаслідок чого вона завагітніла від відповідача у 17 років. Її батьки вимагали від відповідача визнати його батьківство відносно народженої нею дитини. Тому дочка була зареєстрована в органах ДРАЦС на прізвище [PERSON] . Після народження дочки вони проживали разом з відповідачем два місяці. У травні 2015 року його було заарештовано за умисне вбивство людини. З того часу він знаходиться у місцях позбавлення волі. Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року його було засуджено до довічного позбавлення волі, а ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. За два місяці після народження дитини відповідач не проявив себе як турботливий батько. Він не мав постійного місця роботи, практично не утримував їхню сім`ю. Вона з дочкою була на утриманні батьків. Однак відповідач розпивав алкогольні напої, вживав наркотичні засоби, багато часу проводив у компанії своїх друзів. На теперішній час дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує дитині необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних і інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. На теперішній час дочка не пам`ятає і не знає свого батька. Таким чином, майже з народження дитини відповідач матеріально не утримує свою дочку, не займається її вихованням та нічого позитивного надати дитині не може. Вона вважає помилкою свої стосунки з відповідачем і живе надією, що в її житті з`явиться людина, яка стане для дочки люблячим батьком, а їй добрим чоловіком та помічником. Вважає, що в інтересах дитини необхідно позбавити відповідача батьківських прав. Крім того, оскільки дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, просить стягнути з відповідача у судовому порядку аліменти на утримання дитини у вищевказаному розмірі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви з мотивів, викладених у ній. Пояснила, що після народження дитини вони проживали з відповідачем у неї вдома, проте відповідач гуляв з друзями, не працював, дитині уваги не приділяв. Коли дитині було два місці, відповідач потрапив за грати. На той час вони проживали за рахунок її батьків, відповідач вів аморальний спосіб життя. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та доводи позивача, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав не визнав. Зазначив, що немає ніяких доказів ухилення його від виконання батьківських обов`язків. Його батьків до спілкування з дитиною не допускають. Він шукав роботу, проте не зміг знайти, і потрапив під вплив свого співучасника, внаслідок чого потрапив за грати. Він телефонував позивачці і дитині, цікавився життям дитини та її життям. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні вважала позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , посилаючись на висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її дочкою. Вона зустріла [PERSON] , коли навчалася у музичному училищі. Вона була закохана у нього, завагітніла і народила дитину від нього. Вони проживали разом з нею, проте, [PERSON] не утримував дитину, не піклувався про неї, вживав алкогольні напої та, можливо, ще щось. Через два місяці його заарештували з її квартири. Він проміняв дитину на такий спосіб життя. На теперішній час [PERSON] проживає з іншим чоловіком, якого онука називає своїм батьком. З часу арешту відповідача він жодного разу не цікавився дочкою. Коли [PERSON] вирішила розірвати з відповідачем стосунки, на її адресу почали надходити від нього погрози, що він вб`є їх, спалить, тобто погрожував всій їхній сім`ї. Він вмовляв дочку налагодити відносини з нею, а не з дитиною. За два місяці були прояви кохання до дочки у п`яному стані. Батько дитину не купав, не утримував, не непокоївся за неї, тобто продовжував свій звичний спосіб життя. Вона пробувала поговорити з ним, однак, сенсу у цьому не було. Матеріально він сім`ю та дитину не утримував, ніде не працював, грошей до сім`ї не приносив. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] і проживає з [PERSON] півтора роки, вона є його цивільною дружиною. З 2018 року він чув лише негативні відзиви про [PERSON] . Знає, що були погрози з боку [PERSON] на адресу [PERSON] та її сім`ї. У жодному смс-повідомленні, адресованому [PERSON] , [PERSON] про дитину не запитував ніколи і не згадував про дитину взагалі. Ніяких грошей та подарунків для дитини від відповідача вони не отримували, лише його мати дарувала щось від себе. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає позивача [PERSON] з дитинства, оскільки дружить з її матір`ю. Знає, що [PERSON] завагітніла рано, мати її поїхала на заробітки до Москви. Бермана вона не бачила і коли народилася дочка у [PERSON] , грошей у неї постійно не було. Вона є хрещеною дочки [PERSON] . [PERSON] взагалі ніяк не допомагав [PERSON] , через що вона непокоїлася про [PERSON] та хрещеницю. Вона бувала у них у гостях і зараз буває. Спочатку [PERSON] з [PERSON] проживали у його матері, а потім у її матері. [PERSON] постійно потребувала грошей та продуктів харчування. [PERSON] постійно був відсутнім. Свідок запитувала у [PERSON] , що відбувається. Знає, що на теперішній час, коли відповідач перебуває за гратами, він постійно погрожує [PERSON] , надсилає смс-повідомлення з погрозами [PERSON] та її родині. Одного разу його матір передавала кашу для дитини. В смс-повідомленнях він тільки погрожував, дитиною не цікавився та не питав про дитину. [PERSON] навіть зверталася з цього приводу до поліції, показувала їм смс-листування з [PERSON] . В той час, коли [PERSON] ще був на свободі, він ніяк не приймав участі у вихованні та утриманні своєї дитини. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] . [PERSON] з її сином [PERSON] проживали у неї і до пологів, і після пологів [PERSON] . [PERSON] виконував свої батьківські обов`язки і вона також допомагала. У [PERSON] була тимчасова робота, а [PERSON] не працювала. Їм було важко всім жити у однокімнатній квартирі з дитиною і тоді вони пішли жити з дитиною до матері [PERSON] . Весь місяць вставала до дитини вона особисто, а не [PERSON] . [PERSON] працював на тимчасових роботах, заробляв гроші та витрачав їх на сім`ю. Коли він потрапив за грати, то їй допомагали друзі [PERSON] . Вона була на хрещенні дитини і коли дитині виповнився рік. Їй не забороняли спілкуватися з дитиною, а [PERSON] просто перестала з нею спілкуватися. Зі слів сина, [PERSON] заборонила йому спілкуватися з дитиною, проте, їй вона про це не говорила. Син цікавився своєю дочкою, навіть у тюрмі просив йому показати дочку та щоб вона поговорила з [PERSON] . В`ячеслав щось купував для [PERSON] та для дитини, а вона купила дитині тільки манеж і подарувала дитині. Пояснила, що заробітками сина вона не цікавилася. Вони прожили у неї 2-3 місяці, а скільки у її матері не знає. Як він себе поводив у матері [PERSON] , їй невідомо, вони лише телефонували їй. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 2015 року (а.с. 7). Згідно з довідкою ПП «Квартал» від 04 лютого 2019 року № 174, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [PERSON] (онука) (а.с. 8). Відповідно до довідки Бахмутської міської ради, яка надійшла на запит суду 06 березня 2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48). Статтею 150 СК України закріплений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1), піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3), поважати дитину (ч.4). Частиною першою статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Факт ухилення [PERSON] від виконання обов`язків з виховання малолітньої дитини [PERSON] знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів по справі. Так, як видно з довідки КНП «Центр первинної медичної допомоги м. Бахмута» від 06 лютого 2019 року № 219, піклується про стан здоров`я дитини, звертається до амбулаторії під час хвороби мати [PERSON] . Зауважень щодо догляду за дитиною немає. Призначення та рекомендації лікаря мати виконує, дитина здорова, доглянута, розвивається та щеплена згідно з віком. Батько дитини [PERSON] за весь період перебування дитини на обліку не піклувався про стан її здоров`я, не звертався до амбулаторії під час хвороби та на профілактичні огляди (а.с. 9). Згідно з довідкою дошкільного навчального закладу ясла-садок № 36 «Теремок» від 05 лютого 2019 року № 19, [PERSON] відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад з 09 серпня 2017 року. Дитина виховується в неповній родині, проживає з матір`ю. Вихованням дитини займається мати [PERSON] . Вихователі групи жодного разу не спілкувалися з батьком особисто. За час відвідування дитиною закладу дошкільної освіти батько [PERSON] не приймав участі у житті групи та закладу, успіхами та досягненнями дочки не цікавився (а.с. 10). Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, п. 4, п. 6, п. 9, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності (а.с. 12-31). Згідно з ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 грудня 2018 року, вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року змінено, зокрема, вирішено вважати обвинуваченого [PERSON] засудженим за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності (а.с. 32-45). 17 січня 2019 року [PERSON] вибув для відбуття покарання до державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з довідкою державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» від 19 жовтня 2020 року, [PERSON] з 30 січня 2019 року відбував покарання у державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку 23 травня 2015 року, кінець строку 12 листопада 2026 року. Вибув 18 серпня 2020 року до державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» Донецької області відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 06 квітня 2020 року (а.с. 127). Відповідно до ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5). Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6). Згідно з висновком органу опіки та піклування Бахмутської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 09 серпня 2019 року № 01/11-588, враховуючи, що [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] , орган опіки та піклування Бахмутської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 79-81). Таким чином, з підстав, що відповідач не піклується про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення дитини [PERSON] , суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] ,\~ [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, відповідно до\~ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який є працездатним, стан здоров`я дитини та вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20 лютого 2019 року, і до досягнення [PERSON] повноліття. За таких обставин, позов слід задовольнити у повному обсязі. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовною заявою позивач була звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн., а також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved