Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 08.07.2016 року. Відповідач по справі є колишнім власником будинку, однак після продажу домоволодіння з 2016 року у ньому не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у належному [PERSON] будинку, він просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на матеріальний стан позивача та порушує її права як власника. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, заслухавши позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку віл 08.07.2016 року є власником будинку [ADDRESS] . Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано державним нотаріусом Другої бахмутської державнох нотаріальної контори Літвіновою В.А. 08.07.2016 року за № 15309590 (а.с. 11, 12). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~\~На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування. Як вбачається з довідки за вих. № 593/01-18 від 04.09.2018 року в спірному житловому приміщенні зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але з 2016 року не проживає (а.с. 9). Відповідно довідки\~за вих.\~№ 592/01-18\~від 04.09.2018\~року,\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~позивач проживає\~один (а.с. 10). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved