Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 16 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], про розірвання шлюбу, в обґрунтування позову посилається на те, що 30 квітня 1990 року уклала шлюб з відповідачем. Від подружніх стосунків мають двох дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї були сварки, сторони не доходять до спільної думки у вирішенні важливих питань. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2017 року. Подальше збереження сім'ї порушуватиме інтереси позивачки. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Витрати по справі просить суд стягнути з відповідача. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, у судові засідання двічі поспіль не з'явилася, без повідомлення причин, відзив на позов не надавала. Неявка у судове засідання будь -якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справи без не зявившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Матеріалами справи встановлено, що 30 квітня 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківської області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 79. Сторони припинили подружні відносини спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні зв'язки. Позивачка вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, в сім'ї були сварки, не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань, поведінка відповідача унеможливлює будь якого примирення, оскільки позивачка вважає що подальше спільне життя порушуватиме її інтереси. Фактично шлюбні сімейні відносини між сторонами припинились з січня 2017 року. У відповідності до\~статті 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Законодавство України, що регулює спірні правовідносини. У відповідності до ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище «Пугаревич». Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON], як сторона по справі на користь якої винесено рішення суду, має право в порядку\~ст.141 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат судового збору. При подачі позовної заяви позивачка сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.2), який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved