Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 25.09.2014 р., позивачка зазначила, що 28 квітня 1997 року, між нею та її матір'ю, [PERSON], було укладено договір довічного утримання, у відповідності до умов якого [PERSON] передала й у власність квартиру [ADDRESS]. Даний договір було посвідчено державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Канюгою О.В. Факти укладення договору та його нотаріального посвідчення підтверджуються його копією. У відповідності до п. 3 Договору, зазначена вище квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 січня 1997 року виконавчим комітетом Вільногірської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 404 від 11 грудня 1996 року. [INFO] її мама померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 14 липня 2014 року вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з проханням зареєструвати її право приватної власності на зазначену квартиру, у відповідності до договору довічного утримання, як того вимагає діюче на цей час законодавство України. 18 липня 2014 року державним реєстратором Волинець Т.М. було винесено рішення № 14551903 від 18 липня 2014 року «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень», у відповідності до якого їй було відмовлено в державній реєстрації приватної власності на зазначену квартиру. При цьому, як зазначено в тексті рішення, державним реєстратором було встановлено, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах. Згідно відомостей, отриманих державним реєстратором з реєстру прав власності на нерухоме майно, на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності САА № 078550 від 25.06.2003 року, виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської ради, згідно з розпорядженням від 11.12.1996 року за № 404. Факти її звернення до державного реєстратора та винесення ним рішення про відмову в реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень підтверджуються його копією. Таким чином, державним реєстратором було встановлено суперечності між посиланням на правовстановлюючий документ в п. 3 договору довічною утримання - свідоцтво про право власності на житло, виданого 13 січня 1997 року виконавчим комітетом Вільногірської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 404 від 11 грудня 1996 року, у відповідності до якого зазначена квартира належала [PERSON] та відомостей, отриманих державним реєстратором з реєстру прав власності на нерухоме майно, у відповідності до яких на цю ж квартиру зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності САА № 078550 від 25.06.2003 року, виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської ради згідно з розпорядженням від 11.12.1996 року за № 404. Про існування дублікату свідоцтва про право власності САА № 078550 від 25.06.2003 року, виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської ради згідно з розпорядженням від 11.12.1996 року за № 404 їй стало відомо 18.07.2014 року, після отримання зазначеної вище постанови державного реєстратора прав на нерухоме майно та ознайомлення з нею. Після цього вона звернулася до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, якою було зареєстровано спадкову справу за номером у спадковому реєстрі - 56406142, яку було передано на зберігання до Вільногірської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38096988 від 11.08.2014р. Державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори Канюга О.В повідомила її, що видати їй свідоцтво про право на спадщини на зазначену квартиру неможливо, оскільки нею при укладанні зазначеного вище договору довічного утримання було накладено арешт на відчуження спірної квартири до моменту припинення або розірвання даного договору, а до реєстрації її права приватної власності на квартиру, у відповідності до договору довічного утримання, в органі реєстрації прав власності на нерухоме майно, зняти арешт на відчуження спірної квартири неможливо. Вона ж повідомила, що свідоцтво про право власності на житло, видане 13 січня 1997 року виконавчим комітетом Вільногірської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № 404 від 11 грудня 1996 року, у відповідності до якого спірна квартира належала [PERSON], не було втрачено та знаходиться на зберіганні у Вільногірській державній нотаріальній конторі, що буде підтверджено довідкою з нотаріальної контори, клопотання про витребування якої вона заявить до початку розгляду справи по суті. У відповідності до п 8.6. наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», який був чинним на момент видачі дублікату свідоцтва про право власності від 25.06.2003 року, в разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності, органом, який проводив оформлення права власності на нерухоме майно, за заявою власника (власників) або уповноваженої ним (ними) особи, до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності, видається дублікат свідоцтва про право власності. Таким чином, оскільки на момент видачі дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру від 25.06.2003 року, свідоцтво про право власності на спірну квартиру від 13.01.1997 року не було втрачено чи зіпсовано, перебувало на зберіганні в державній нотаріальній конторі після укладання договору довічного утримання та перебуває там по теперішній час, то ніяких підстав, визначених законодавством України, для видачі дублікату свідоцтва про право власності на спірну квартиру від 25.06.2003 року у відповідача не існувало. Окрім того, в теперішній час існує два правовстановлюючих документа та одну й ту саму квартиру, що недопустимо, а оскільки свідоцтво про право власності на квартиру від 13.01.1997 року є первинним правовстановлюючим документом, на підставі якого видавався його дублікат, то маються всі підстави для визнання саме дублікату недійсним. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved