Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Згідно позовної заяви позивач є власником домогосподарства по вул. Котовського, 10 в с. Требухівці Летичівського району. 12 листопада 2015 року під час відсутності позивача за місцем проживання і без її дозволу відповідач [PERSON], який є її сусідом, за допомогою транспортного засобу (погрущика) здійснив згортання належного позивачу будівельного матеріалу (гранітного каменя) обємом 24 куб.м. в результаті чого каміння було змішане із земельною масою і стало непридатним для використання за цільовим призначенням, що призвело до зупинення проведення позивачем будівельних робіт по будівництву житлового будинку в с. Требухівці по вул. Б. Хмельницького, 7 Летичівського району. Вказаними діями [PERSON] для позивача завдано матеріальної шкоди на загальну суму 6000 грн. (вартість каменя 4140 грн., витрати на доставку каменя 1860 грн.), яку просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1695,00 грн., понесені судові витрати в сумі 487,20 грн. Погоджується з позицією відповідача, що каміння було обємом 8 куб.м. В судовому засіданні [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та вказав, що він дійсно 12 листопада 2015 року здійснив згортання каміння позивача, якого було обємом 8 куб.м., проте вказані дії вчинив у звязку з тим, що місцезнаходження каміння перекривало руху стічних вод і через це неодноразово мало місце підтоплення його домогосподарства. На необхідність забрати каміння в інше місце неодноразово інформував позивача, однак вона на це не реагувала. Згорнуте ним каміння є придатним до використання, тому погоджується відшкодувати для позивача завдану їй матеріальну шкоду в сумі 1695 грн., але каміння тоді забере собі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року вказано, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи повне і безумовне визнання відповідачем [PERSON] уточнених позовних вимог [PERSON], а також те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає таке визнання і за вказаних обставин вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 1695 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved