Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Звернувшись до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» і [PERSON] був укладений договір № 3345007275-002926 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитор надав позичальникові позику в сумі 3 000,00 грн. на строк 19 днів, до 23.05.2018 року включно. Зазначений договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. В порушення умов договору, відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором фінансового кредиту, в зв'язку з чим, станом на 21.09.2018 року заборгованість за договором становить 20130 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 3 000,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 7140,00 грн., заборгованість за пенею 9990,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 3345007275-002926 від 05.05.2018 р. в загальній сумі 20130,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн. Провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача одночасно з позовом подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. 13.11.2018 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, в якому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно. Судом було вжито належних заходів для його повідомлення про час і місце розгляду справи. Зокрема, судові повідомлення відповідачем отримано, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, 19.11.2018 року від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про неможливість його участі у судовому засіданні 20.11.2018 року у звязку із хворобою та клопотання про відкладення розгляду справи на інший день. Відзиву або інших письмових пояснень, медичних документів від відповідача до суду не надходило. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 05.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» і [PERSON] був укладений договір № 3345007275-002926 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитор надав позичальникові позику в сумі 3000,00 грн. на строк 19 днів, до 23.05.2018 року включно. Зазначений договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. В порушення умов договору, відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором фінансового кредиту, в зв'язку з чим, станом на 21.09.2018 року заборгованість за договором становить 20130 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 7140,00 грн., заборгованість за пенею 9990,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 3345007275-002926 від 05.05.2018 р. в загальній сумі 20130,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Положеннями ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» слід стягнути існуючу заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 762 грн. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2018 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія є гроші» укладено договір № 01/08-1 про надання юридичних послуг. Актом приймання-передачі наданих послуг № 65 від 09.09.2018 року встановлено які саме юридичні послуги були надані та кількість витраченого часу на надання таких послуг, а саме: проведення усної консультації 1 год. - 200 грн., аналіз документів кредитної справи 2 год. - 600 грн., підготовка позовної заяви, клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні, друкування позовної заяви з додатками для сторін, підготовка пакету документів для подачі до суду 4 год. - 700 грн. Згідно з квитанцією від 10.09.2018 року позивач оплатив послуги за надання правової допомоги у розмірі 1 500 грн. Оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч. 4 ст. 137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а позивачем сплачена їх вартість, суд, приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі в сумі 1 500,00 грн. \~ \~ \~ \~На пiдставi ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК\~Укpаїни,

Outcome: approved