Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

З позовної заяви [PERSON] вбачається, що згідно заповіту, посвідченого Матяшівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 03.07.1997 року за реєстровим № 111, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], позивачка [PERSON] прийняла спадщину. За життя покійна [PERSON] володіла двома земельними ділянками площею відповідно 2,44 га та 2,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матяшівської сільської ради. При паюванні КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради розпайовувалися окремо рілля та кормові угіддя. На ріллю [PERSON] за життя оформила державні акти, а на кормові угіддя, які входять в земельну частку (пай) в розмірі 0,9479 умовних кадастрових гектарів, [PERSON] за життя державний акт виготовити не встигла. Відповідно розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації від 17.03.2011 року № 90 померла [PERSON] мала право на виготовлення державного акту на земельну ділянку площею 0,6382 га - кормові угіддя, яка розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, але за життя державний акт виготовити не встигла. Позивач зазначає, що за її заявою було відкрито спадкову справу №137/2012 у Великобагачанській державній нотаріальній конторі. 04 грудня 2012 року їй були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки, площею 2,44 га та площею 2,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Позивачка звернулася з заявою до Великобагачанської державної нотаріальної контори з проханням оформити та видати їй свідоцтво на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,6382 га, на яку [PERSON] за життя мала право, але не встигла виготовити державний акт на цю земельну ділянку. Виконуюча обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори постановою від 14 червня 2018 року позивачці [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,6382 га, що знаходиться на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документу. Усунути зазначені недоліки в позасудовому порядку в даний час неможливо, так як цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, до того ж видача державних актів на право власності на земельні ділянки відмінена, в зв'язку з цим позивачка [PERSON] змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею, [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, що прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 0,9479 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що належала [PERSON], згідно сертифікату серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації від 16.12.1996 року № 359, на яку померла [PERSON] мала право на виготовлення державного акту на кормові угіддя але за життя правовстановлюючий документ виготовити не встигла (а.с.а.с.2-4). Ухвалою суду від 20.12.2018 року було відкрито загальне позовне провадження і підготовче засідання призначено на 31.01.2019 року; цією ухвалою вирішено витребувати відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON], 1914 р.н., останній місцем проживання якої було с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів (а.с.17). До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідачів у справі Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області та Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшли листи про визнання позову та про розгляд справи у відсутність їх представників (а.с.а.с.35,39). Третя особа у справі належним чином сповіщена про день і час розгляду справи (а.с.27), від третьої особи направлено на адресу суду пояснення представник, з яких вбачається також і про проведення розгляду справи у відсутність їх представника (а.с.а.с.36-38). Від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про підтримання заявленого позову та про розгляд справи у відсутність сторони позивача (а.с.40). У зв'язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в підготовчому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON], що поданий її представником по довіреності [PERSON] до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області та Матяшівської сільської Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об'єкт), щодо якої виник спір. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що громадянка [PERSON], 1914 року народження, останнім постійним місцем проживання та реєстрації якої було с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, померла [INFO] (а.с.5). З свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 04.12.2012 року, виданих в.о. в порядку заміщення завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Полтавської області Рожко О.В. вбачається, що позивачу [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки, площею 2,44 га та 2,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області(а.с.а.с.6-7). Як вбачається з Архівного витягу з розпорядження голови Великобагачанської районної державної адміністрації від 17.03.2011 року №90 померла [PERSON] мала право на виготовлення державного акту на земельну ділянку площею 0,6382 га, яка розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.9), але за життя державний акт виготовити не встигла. Як вбачається з листа Відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №1062/102-18 від 11.06.2018 року грошова оцінка земельної ділянки земельної частки (паю) (кормові угіддя), наданої у власність гр. [PERSON] по бувшому КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради відповідно до розпорядження голови Великобагачанської райдержадміністрації № 90 від 17.03.2011 року становить 2239,60 гривень з коефіцієнтом індексації 2,623. Станом на 08.06.2018 року становить: кормові угіддя - 4095,31 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації 4,7964. Загальна грошова оцінка земельної ділянки складає 4095,31 грн. (а.с.10). Як вбачається з листа Відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №1037/102-18 від 05.06.2018 року громадянка [PERSON] згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Великобагачанською райдержадміністрацією КСП «Світанок» Великобагачанського району Полтавської області, отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий Великобагачанською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 16.12.1996 року №359, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 26 грудня 1996 року за №292. Цей сертифікат на громадянина [PERSON] було повернуто до відділу, після видачі державних актів про право власності на земельні ділянки (паї) угіддя - рілля (а.с.а.с.11-12). Виконуюча обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори постановою від 14 червня 2018 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,6382 га, що знаходиться в межах реформованого КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області після померлої [INFO] [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.8). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. З повідомлення виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори № 01-09/1274 від 10.01.2019 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копії документів зі спадкової справи вбачається, що у Великобагачанській ДНК заведена спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] під № 137/2012; спадщину після неї згідно заповіту прийняла [PERSON]; 04.12.2012 року на ім'я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки площею 2,22 га та площею 2,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. 24.04.2013 року на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на кошти недоотриманої пенсії та грошових вкладів. Інші заяви та претензії від кредиторів не надходили (а.с.а.с.29-34). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК). Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємець після померлої [PERSON] - [PERSON], яка у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], який позивач повинна подати нотаріусу для видачі ним позивачу свідоцтва про право на спадщину, не може в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину, яка розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що належала померлій [PERSON] При цьому, відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється з моменту її смерті. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що викладені в постанові від 14.06.2018 року, з урахуванням визнання відповідачем Великобагачанською районною державною адміністрацією позову та не заперечення щодо задоволення позову Матяшівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області заявлених позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заявленого [PERSON] позову про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved