Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою представник позивача в обґрунтування поданої позовної заяви зазначила, що відповідачі, громадянка України [PERSON], [INFO] та громадянин України [PERSON], [INFO], мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які народжені поза шлюбом, але реєстрація народження дітей здійснена згідно ст. 126 Сімейного кодексу України. Малолітні [PERSON] та [PERSON] взяті на облік служби у справах дітей з 05.08.2015 року наказом № 84, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Неодноразово до служби у справах дітей звертався КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпродзержинської міської ради з проханням відвідати батьків у зв'язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, в домашніх умовах не виконують призначення медичних працівників відносно малолітньої [PERSON], яка відстає у фізичному та психомоторному розвитку та потребує обстеження та лікування в умовах стаціонару. Спеціалістами служби у справах дітей неодноразово були здійснені виходи за місцем мешкання відповідачів, однак, жодного разу двері не відчиняли, при спілкуванні в телефонному режимі висловлювались майже завжди нецензурними словами. При спілкуванні з мешканцями під'їзду було з'ясовано, що батьки дітей постійно знаходяться вдома, перебувають у стані алкогольного сп'яніння, двері не відчиняють ні медичним працівникам, ні співробітникам поліції. 15.12.2015 року до служби у справах дітей надійшов лист КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпродзержинської міської ради про те, що батьки дітей не виконують призначення медичних працівників, малолітня [PERSON] недостатньо набирає вагу, дитина потребує дообстеження спеціалістів в обласній клінічній лікарні та медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу, не виконання вищевказаних рекомендацій може загрожувати життю та здоров'ю дитини. 25.12.2015 року було прийнято наказ Адміністрації Баглійського району щодо негайного відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у батьків. В той же день наказ Адміністрації було виконано за участю спеціалістів служби у справах дітей, медичних працівників КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпродзержинської міської ради, інспекторів поліції. Після ознайомлення батьків з наказом, гр. [PERSON] запропонувала лягти у лікарню з дітьми та каретою швидкої допомоги останню разом з дітьми було доставлено до КЗ «ДЛМД» ДОР. 28.12.2015 року до служби у справах дітей надійшла інформація від КЗ «ДЛМД» ДОР, що відповідачка [PERSON] разом з дітьми увечері 25.12.2015 року написавши розписку про відмову від госпіталізації покинула медичний заклад. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про дітей, не проявляють зацікавленості щодо їх стану здоров'я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання. Окрім того, відповідачі не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідного для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєння ними загально визначених норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дітей батьками, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. У позові просять суд: позбавити громадян [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьківських прав у відношенні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнути аліменти з [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, а також малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] передати органу опіки та піклування Адміністрації Баглійського району Дніпродзержинської міської ради. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю - органу опіки та піклування адміністрації Південного району Дніпродзержинської міської ради [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовній заяві. Зазначила, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], не створили належних умов для їх проживання та виховання. [PERSON] народилася недоношеною, з затримкою внутрішньоутробного розвитку. Відповідачі неодноразово попереджалися лікарями «Центра первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпродзержинської міської ради про необхідність обстеження [PERSON] в обласній дитячій лікарні м. Дніпропетровська, в Медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу. Але відповідачі зазначених рекомендацій не виконали, дитина належним чином не обстежена, не отримує належного лікування, необхідного специфічного харчування з урахуванням її захворювань. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона є матір'ю є малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року. Старша дочка здорова. Молодша дочка народилася недоношеною, з вродженими патологіями. Вона мешкає разом із батьком дітей [PERSON] та дітьми. Вважає, що вона разом із чоловіком належним чином виконують свої батьківські обов'язки щодо доньок. Разом із молодшою дитиною відвідують лікарню, роблять необхідні щеплення і процедури, про що є відповідні відмітки у медичній картці [PERSON]. Дитина не була обстежена в обласній дитячій лікарні м. Дніпропетровська та Медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу у зв'язку з браком коштів та неможливістю самостійно відвезти дитину до обласного центру. В теперішній час дитина проходить обстеження в обласні дитячій-лікарні м. Дніпропетровська. Після обстеження у необхідних спеціалістів буде також обстежена в Медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу. Після народження, молодша дочка [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні без неї, оскільки вона здійснювала догляд за старшою дочкою [PERSON]. Однак разом із [PERSON] вони відвідували дитину у лікувальному закладі, надавали можливу матеріальну допомогу. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Разом із дружиною [PERSON] та дітьми вони мешкають за адресою: [ADDRESS]. Для дітей створені усі необхідні умови для проживання та виховання, є необхідні речі, іграшки, дитячий візочок, ліжко. Старша дочка [PERSON] здорова, на диспансерному обліку не перебуває. Молодша дочка [PERSON] народилася недоношеною, з вродженою патологією. Зазначив, що вони з дитиною відвідують «Центр медико-санітарної допомоги № 2» Дніпродзержинської міської ради, роблять відповідні щеплення, процедури, виконують вказівки лікарів щодо лікування. З травня 2016 року він возить дочку [PERSON] в обласну дитячу лікарню м. Дніпропетровська де проходять відповідні обстеження. Після зазначеного обстеження в обласній лікарні, дитину буде обстежено в Медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу. Зазначив, що раніше дитина не проходила такого обстеження у зв'язку з браком коштів. Крім того він звертався до «Центру первинної медико-санітарного допомоги № 2» з проханням надати допомогу у транспортуванні дитини до обласної лікарні м. Дніпропетровська, однак така допомога надана не була. Вважає, що належним чином виконує свої батьківські обов'язки, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює завідувачем сектору з питань захисту дітей служби у справах дітей. В серпні 2015 року надійшло повідомлення щодо неналежного виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків відносно двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Із лікарні надійшло повідомлення про те, що [PERSON] народилася з патологією новородженої, має низку захворювань. Батьки не відвідують лікарню, не виконують призначення лікарів щодо лікування дитини, не обстежують в обласній лікарні. У зв'язку з чим, в серпні 2015 року вказана родина була відвідана, батькам було запропоновано лягти з дитиною до лікарні для обстеження. Однак вони цього не виконали. У грудні 2015 року, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей, малолітні діти були відібрані у відповідачів. [PERSON] виявила бажання разом із дітьми поїхати до лікарні. Діти разом із матір'ю на кареті швидкій допомоги були доставлені до лікарні. Однак на наступний день [PERSON] склавши розписку забрала дітей із лікарні до дому. При відвідуванні місця проживання даної сім'ї неодноразова бачила [PERSON] у нетверезому стані. В квартирі було брудно, практично не було продуктів харчування. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює завідувачем амбулаторією № 2 м. Дніпродзержинська. Про родину [PERSON] відомо з грудня 2014 року, коли народилася [PERSON]. Дитина народилася недоношеною, з патологією новороджених. З народження дитина находилася 2,5 місяці на стаціонарному лікуванні. Після виписки дитину принесли на зважування до лікарні. Було встановлено, що дитина не набирає вагу. Батькам дитині неодноразово пропонувалось пройти курс лікування в стаціонарі, пройти медичне обстеження в обласні лікарні, Медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу. Однак батьки відмовлялися, вказівки лікарів не виконували. Дитину періодично приносили до дільничного лікаря, але не завжди. Також лікарем вказана родина відвідувалася за місцем мешкання. Однак двері не завжди відкривали. [PERSON] потребує медичного обстеження в обласні лікарні для встановлення точного діагнозу та відповідного лікування. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює фахівцем із спеціальної допомоги Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. З липня 2013 року по червень 2014 року [PERSON] перебувала на обліку в центрі. Вона йшла на контакт, була проведена реєстрація місця проживання [PERSON] та відновлені соціальні виплати, старша дочка була поставлена на облік для відвідування дошкільного закладу, [PERSON] надавалася психологічна допомога, родина відвідувалася за місцем мешкання. В квартирі було чисто, у дитини був необхідний одяг - старий, але чистий. Після народження дочки [PERSON] родина також була відвідана для перевірки цільового використання коштів отриманих після народження дитини. У дитини був візочок, ліжко, необхідний одяг. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює заступником головного лікаря центру № 3 охорони материнства і дитинства, головний педіатр м. Дніпродзержинська. Їй відомо, що [PERSON] народилася недоношеною, з затримкою внутрішньоутробного розвитку, має низку патологій. Після народження дитина була поміщена на стаціонарне лікування до медичного закладу, де перебувала без матері. Батьки декілька разів відвідували дитину, із допомоги надали лише підгузки. Дитина потребує обстеження в обласні лікарні м. Дніпропетровська для встановлення контрактного діагнозу, а також в Медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу. Батьки такого обстеження дитині не проводять, чим ставлять під загрозу життя дитини. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює заступником головного лікаря медичного обслуговування «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпродзержинської міської ради. Знає родину [PERSON]. Старша дитина [PERSON] на диспансерному обліку у медичному закладі не перебуває. Молодша дитина [PERSON] народилася недоношеною, з патологією новородженої, має низку захворювань, не набирає належним чином вагу. Батькам було повідомлено про необхідність обстеження дитини в обласні дитячій лікарні та в Медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу для встановлення остаточного діагнозу дитині, призначення відповідного лікування. Однак батьки цього не зробили, дитина не обстежена, не отримує належного лікування, що може призвести до інвалідизації. До дільничного лікаря дитину батьки приносять періодично, роблять необхідні щеплення. Дитина потребує поліпшеного харчування, медикаментозного лікування, однак цим батьки її не забезпечують. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює інспектором Баглійського ВП. 19 травня 2016 року до Баглійського відділення поліції з П'ятихатського відділення поліції надійшло повідомлення про те, що відповідач [PERSON] самовільно забрав свою дочку [PERSON] із дошкільного дитячого закладу. [PERSON] був викликаний до райвідділу поліції, надав відповідні пояснення. Після чого, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. Він також був присутній при обстеженні житлово-побутових умов проживання родини [PERSON]. В квартирі було брудно, були розкидані речі, валялися недопалки. Діти були брудні. Від відповідача [PERSON] йшов запах алкоголю. В холодильнику було відсутнє дитяче харчування. В складі комісії був присутній дільничний лікар, яка оглянула дітей. Було прийнято рішення про необхідність направлення дітей до лікувального закладу. Свідок [PERSON] пояснила, що є бабцею відповідача [PERSON] Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] належним чином виконують свої батьківські обов'язки. У дітей є все необхідне для життя та розвитку, одяг іграшки. Були випадки, коли [PERSON] обманювала її, залишала дітей, а сама уїжджала до своєї сестри. [PERSON] відвозив молодшу дитину [PERSON] до обласної дитячої лікарні де дитина проходить обстеження. Вважає, що відповідачам необхідно бути більш уважними до дітей. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено наступне: Із свідоцтв про народження [PERSON], яка народилася [INFO] року, Серія [NUMBER], [PERSON], яка народилася [INFO] року, Серія [NUMBER], вбачається, що їх батьками є «батько - [PERSON]» «мати - [PERSON]» (а.с. 26-27). Відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Службою у справах дітей Баглійської районної ради у м. Дніпродзержинську виданий наказ № 84 від 5.08.2015 року відповідно до якого, поставити на облік дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах, [PERSON], як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.23) Адміністрацією Баглійського району був виданий наказ № 12 «ОД» від 25.12.2015 про негайне відібрання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у батьків [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Із відеозапису, дослідженому у судовому засіданні, при виконанні наказу щодо відібрання дітей, вбачається, що в квартирі брудно, в холодильнику відсутні продукти харчування (а.с.74). Із відеозапису, наданого [PERSON], дослідженому у судовому засіданні, вбачається що в квартирі прибрано, є необхідний дитячий одяг, іграшки, дитячий візочок, ліжечко (а.с.75). Із повідомлення КЗОЗ ДМР «ЦПМСД № 2» № 1207 від 15.12.2015 року вбачається, що батьки [PERSON], [PERSON] не виконують призначення медичних працівників. Дитина [PERSON] недостатньо набирає вагу, у неї формується тетрапарез (інвалідізація), дитина потребує до обстеження спеціалістами в обласні клінічній лікарні та медико-генетичному центрі м. Кривого Рогу. [PERSON] пообіцяв, що у термін з 07.12.2015 року по 11.12.2015 року дитина буде обстежена, однак цього не відбулося, що загрожує життю та здоров'ю дитини (а.с.11). Із повідомлення Комунального закладу «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» № 790 від 29.12.2015 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] року була госпіталізована в неврологічне відділення 25.12.2015 року. 25.12.2015 року батько відмовився від лікування дитини в відділенні, забрав дитину додому. [PERSON], [INFO] року також була госпіталізована 25.12.2015 року. Батьки також відмовилися від перебування дитини у відділенні (а.с.15). Із повідомлення КЗОЗ ДМР «ЦПМСД № 2» № 726 від 03.08.2015 року вбачається, що 31.07.2015 року дитина була госпіталізована до дитячої лікарні. Отримала необхідне лікування вночі, потребувала подальшого лікування, але вранці 01.08.2015 року батьки самовільно забрали дитину до дому (а.с.18, 20). Із повідомлення КЗ «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» № 769 від 02.12.2014 року вбачається, що малолітня дитина [PERSON] [INFO], яка знаходилась у лікарні з 06.10.2014 року без матері, була виписана 01.12.2014 року. Проживає за адресою: [ADDRESS] Із повідомлення КЗ «Дитяча лікарня м. Дніпродзержинська» № 757 від 27.11.2014 року вбачається, що малолітня дитина [PERSON] знаходилася у неврологічному відділенні з 03.11.2014 року. За цей період батьки дитину не відвідували, станом дитини цікавились тільки по телефону. Відвідали один раз 26.11.2014 року. Надали допомогу дитині у виді 1 упаковки памперсів (а.с.22). Згідно довідки № 694/03/04 від 19.04.2016 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, за медичною допомогою не зверталися (а.с.110). Із повідомлення КЗОЗ ДМР «ЦПМСД № 2» № 659 від 13.06.2016 року вбачається, що [PERSON] здорова, на диспансерному обліку з приводу захворювань не знаходиться. [PERSON] народилася недоношеною, з затримкою внутрішньоутробного розвитку, потребувала ретельного до обстеження. У квітні-травні 2016 року [PERSON] частково проконсультував дитину амбулаторно в обласній дитячій клінічній лікарні. За останні два місяці дитина оглянута сімейним лікарем 3 рази, на прийом дитину приводив батько та прабабуся, мати не приходила. Відповідно до висновку № 17/31-7 від 14.01.2016 року Адміністрації Баглійського району про доцільність позбавлення батьківських прав - позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Згідно ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст.. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків з не залежних від неї причин. У судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, вони через незадовільне матеріальне становище відразу на провели обстеження дитині в обласні дитячій лікарні м. Дніпропетровська. Коли [PERSON] після народження знаходилася на стаціонарному лікуванні, вони відвідували її, надавали матеріальну допомогу. За таких обставин, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] категорично заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, прагнуть брати участь у вихованні дітей, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed