Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 03.07.2020 року ТОВ «Медичний центр «МЕДІКАП» (позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості по оплаті медичних послуг в розмірі 295 990,59 грн. та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті медичних послуг в розмірі 295 990,59 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним були надані відповідачу медичні послуги за плату на підставі укладених між сторонами договорів про надання медичних послуг від 29.09.2019 р. та 05.11.2019 р., загальна вартість яких склала 345 192,98 грн., проте відповідач розрахувався за отримані ним медичні послуги лише частково, в розмірі 49 202,39 грн., внаслідок чого за ним виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 295 990,59 грн., а також позивачем була нарахована пеня відповідачу за несвоєчасну оплату медичних послуг за період з 09.11.2019 року по 24.06.2020 року згідно умов договорів, яку позивач просить стягнути в сумі 295 990,59 грн. Відповідач відзив не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов та проводити розгляд справи без його участі (а.с. 84). Відповідач 13.08.2020 року та 24.09.2020 року, 17.11.2020 року подав до суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та перебуванням на лікарняному, відзив на позов не надав (а.с. 66, 71, 82-83). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 64). 13.08.2020 року за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 24.09.2020 року. Ухвалою суду від 24.09.2020 року було закрито підготовче судове засідання у справі та призначено її до розгляду по суті (а.с. 73). Ухвалою суду від 26.102.2020 року в задоволенні клопотання про витребування доказів від відповідача - відмовлено (а.с. 79). Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та визначені відповідно до них правовідносини. 29.09.2019 року та 05.11.2019 року між позивачем та відповідачем були укладені договори про надання медичних послуг (в умовах стаціонару), відповідно до яких позивач прийняв на себе зобов`язання щодо надання відповідачу медичних послуг, а відповідач зобов`язався оплатити надані позивачем медичні послуги в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договорами (а.с. 7-14). Згідно п. 1.3. договорів перелік, вартість та зміст (обсяг, час) медичних послуг, що можуть бути надані відповідачу, містяться у діючому на момент їх отримання Прайс-листі медичних послуг позивача. Відповідно до п. 3.2.11. договорів відповідач зобов`язався сплатити надані позивачем послуги у повному обсязі та у встановлений договорами строк. У пункті 4.1. договорів встановлено, що вартість медичних послуг, що надаються за даними договорами, встановлюється відповідно до діючого Прайс-листа медичних послуг позивача та зазначається в документації з надання послуг відповідачу, що складається позивачем, або можуть зазначатися в Актах наданих послуг, що видаються відповідачу позивачем та підлягають безумовній сплаті відповідачем в повному обсязі. Згідно п. 4.4. договорів остаточна вартість наданих медичних послуг визначається на день виписки відповідача. В даному випадку сума, що підлягає оплаті, сплачується відповідачем при виписці з медичного центру. Пунктом 4.5. договорів встановлено, що всі розрахунки за договорами здійснюються в національній валюті шляхом оплати в касу позивача або безготівково, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача. 29.09.2019 року, 03.10.2019 року та 04.10.2019 року відповідачем були надані позивачу письмові Інформовані добровільні згоди на проведення діагностики, лікування та на проведення операції і знеболення. Як вбачається з виписки з медичної карти № 3882 відділення хірургії, відповідач був виписаний зі стаціонарного відділення позивача 08.11.2019 року (а.с. 14). Відповідно до Акту виконання робіт (надання послуг) № 12199 від 08.11.2019 року загальна вартість наданих позивачем відповідачу медичних послуг згідно вказаного у Акті переліку становить 345 192,98 грн. (триста сорок п`ять тисяч сто дев`яносто дві гривні 98 копійок) (а.с. 15). Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 07.10.2019 року (з додатками до них) відповідач оплатив позивачу отримані ним медичні послуги в загальному розмірі 49 202,39 грн. (сорок дев`ять тисяч двісті дві гривні 39 копійок) (а.с. 16-21). Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договорами про надання медичних послуг (в умовах стаціонару) від 29.09.2019 року та від 05.11.2019 року виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не розрахувався за отримані медичні послуги, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 295 990,59 грн. (двісті дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень 59 копійок), яка не спростована відповідачем. Крім того, згідно п. 5.3. договорів за несвоєчасну оплату наданих позивачем медичних послуг відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день протермінування платежу. Згідно наданого позивачем розрахунку пені прострочка оплати відповідачем за надані йому медичні послуги станом на 24.06.2020 року становить 229 днів та розмір пені за 229 дні згідно п. 5.3. договорів становить 677 818,45 грн., яку позивач, з урахуванням співвідношення суми основного боргу та розміру нарахованої пені, просить суд стягнути не в повному обсязі, а в сумі 295 990,59 грн. (двісті дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень 59 копійок). V. Оцінка Суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку . Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із договорів. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договорів про надання платних медичних послуг, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, праву позивача вимагати від відповідача сплати грошей за надані позивачем медичні послуги на його користь відповідає кореспондуючий обов`язок відповідача сплатити ці гроші. Судом встановлено, що позивачем були надані відповідачу медичні послуги за плату, але відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані медичні послуги виконав не в повному обсязі. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за отримані медичні послуги в сумі 295 990,59 грн. є обґрунтованими. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Здійснений позивачем розрахунок пені, нарахованої згідно п. 5.3. договорів за несвоєчасну оплату наданих позивачем медичних послуг, перевірений судом та відповідає вимогам законодавства та умовам укладених між сторонами договорів, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 295 990,59 грн. є також обґрунтованими та позов слід задовольнити повністю. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 006041 позивачем було сплачено 8 879,72 грн. (вісім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять гривень 72 копійки) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. З цих підстав,

Outcome: approved