Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] року померла його мати [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було с. Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, яка за життя не мала наміру складати заповіту і спадщина після її смерті мала бути розподілена у рівних частках з його братом [PERSON]. 15.04.2016 року він, [PERSON] та його рідний брат [PERSON], як сини померлої, звернулися до Великобагачанської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом як спадкоємці першої черги, однак, як їм стало відомо, за життя їхня мати [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла [PERSON], [INFO] належні їй згідно державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 22.02.2008 року №73 та державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 23.04.2004 року №202, земельні ділянки площею 2,97 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 2,86 га, кадастровий номер [NUMBER] відповідно, які знаходяться на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Як вказує позивач у справі, після ознайомлення з вищевказаним заповітом, у нього виникли сумніви щодо законності посвідченого заповіту. Як вказує [PERSON], спірний заповіт [PERSON] було посвідчено [PERSON], секретарем виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 21 грудня 2015 року. Однак, в державі була розпочата реформа децентралізації влади і було утворено Білоцерківську об'єднану територіальну громаду з центром в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області шляхом об'єднання територіальних громад сіл Білоцерківської сільської ради, Бірківської сільської ради, Подільської сільської ради, а також Балакліївської сільської ради і було призначено перші місцеві вибори депутатів Білоцерківської сільської ради та Білоцерківського сільського голови на 25.10.2015 року, що вбачається з рішення Полтавської обласної ради «Про утворення Білоцерківської об'єднаної сільської територіальної громади Великобагачанського району Полтавської області та призначення перших місцевих виборів депутатів Білоцерківської сільської ради та Білоцерківського сільського голови» від 13.08.2015 року. 18.11.2015 року було проведено державну реєстрацію юридичної особи Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району, яку було утворено на підставі рішення про утворення Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району №1-7 від 17.11.2015 року, що було прийнято на першому пленарному засіданні першої сесії Білоцерківської сільської ради сьомого скликання Великобагачанського району Полтавської області. 17.11.2015 року було прийнято рішення Полтавської обласної ради Полтавської області про виключення з облікових даних Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області у зв'язку з припиненням повноважень рад, що об'єдналися у Білоцерківську сільську територіальну громаду з 17.11.2015 року. Відповідно, як вказує позивач, повноваження Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області завершилися в день набуття повноважень Білоцерківською сільською радою обраною об'єднаною територіальною громадою - 17.11.2015 року. Також позивач зазначає, що 20.11.2015 року рішенням Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району «Про утворення виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області» було утворено юридичну особу «Виконавчий комітет Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області» та затверджено персональний склад вищевказаного виконкому, серед членів якого не має і не могло бути [PERSON], як секретаря виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Відповідно, позивач вважає, що після завершення повноважень Балакліївської сільської ради, обраною територіальною громадою, що об'єдналася, її виконавчий комітет продовжував здійснювати свої повноваження до затвердження Білоцерківською сільською радою, обраною об'єднаною територіальною громадою, персонального складу її виконавчого комітету, тобто, як зазначає позивач, повноваження виконавчого комітету Балакліївської сільської ради припинилися 20.11.2015 року. Також позивач посилається на те, що 22.12.2015 року Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району прийняла рішення «Про покладення обов'язків із вчинення нотаріальних дій та проведення державної реєстрації актів цивільного стану», яким уповноважила голову виконавчого комітету [PERSON] та секретаря виконавчого комітету [PERSON], як посадових осіб органу місцевого самоврядування, з 01.01.2016 року вчиняти нотаріальні дії, передбачені частиною першої статті 37 Закону України «Про нотаріат» на території села Балаклія Білоцерківської сільської об'єднаної територіальної громади. Відповідно, як вважає позивач у справі [PERSON], в період між припиненням повноважень виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та вищевказаним рішенням, з 20.11.2015 року по 01.01.2016 року на території с. Балаклія Великобагачанського району Полтавської області не було уповноважених посадових осіб органу місцевого самоврядування на вчинення нотаріальних дій. Також позивач вказує, що посвідчувальний напис на заповіті, вчинений секретарем виконавчого комітету Балакліївської сільської ради [PERSON], повноваження якої припинилися 20.11.2015 року і яка в подальшому не була уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, свідчить на думку позивача про порушення вимог щодо форми заповіту, а саме, що заповіт має бути посвідчений нотаріусом, або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 ЦК України. [PERSON] у позові також вказує, що його мати [PERSON] в період з 21 по 31.12.2015 року знаходилася на лікуванні в Великобагачанській ЦРЛ і не могла прибути до Балакліївської сільської ради, як відомо позивачу, заповіт посвідчувався вдома за місцем проживання [PERSON], однак у заповіті про це не вказано, не зазначено адреси фактичного місця вчинення нотаріальної дії, а також причини, з якої нотаріальна дія вчинялася поза приміщенням органу місцевого самоврядування; також, на заповіті відсутній запис про місце проживання та реєстраційний номер облікової картки платника податків [PERSON], що не відповідає вимогам до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії; також, в тексті заповіту не зазначено прізвище, ім'я та по батькові особи, а також про те, секретар якої сільської ради склав спірний заповіт. Посилаючись на вищевикладені обставини, а також положення ряду статей ЦК України та ЦПК України, на ряд положень Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад», Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], Виконавчий комітет Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та Великобагачанська державна нотаріальна контора про визнання заповіту [PERSON] нікчемним (а.с.а.с.2-5). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в обґрунтуванні позову і просив позов [PERSON] задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, вказала, що вона опікувалася [PERSON], яка останні роки постійно хворіла, вона допомагала їй по господарству, лікарськими препаратами, їжею; вказала, що [PERSON] добровільно вирішила скласти на неї заповіт, при цьому, розуміла значення своїх дій, оскільки не мала будь-яких психічних захворювань чи розладів; вказувала, що скласти заповіт на неї була особиста воля [PERSON], оскільки її сини рідко приїздили до матері, так як проживають в м. Полтаві, при цьому, вона не просила [PERSON] складати на неї заповіт, це була лише одностороння воля [PERSON] Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] (в судовому засіданні 19.07.2017 року) та [PERSON] в ході всього розгляду справи позовні вимоги [PERSON] не визнали, вважають, що не має законних підстав для визнання заповіту [PERSON] нікчемним, оскільки воля на укладення заповіту була добровільною, а [PERSON] мала право на посвідчення спірного заповіту. В цілому також підтримали письмові заперечення [PERSON], що маються в матеріалах справи і були оголошені в судовому засіданні (а.с.а.с.74-75). В судове засідання третя особа [PERSON], представники третіх осіб Виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та Великобагачанської державної нотаріальної контори не з'явилися, дані особи повідомлялися про день і час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, [PERSON] заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує (а.с.а.с.45,52,54,72,101,135,136,151,154,164). Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], пояснення відповідача [PERSON] та її представників [PERSON] та [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, що надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], Виконавчий комітет Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та Великобагачанська державна нотаріальна контора про визнання заповіту [PERSON] нікчемним задоволенню не підлягають, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [INFO] року померла громадянка [PERSON], про що виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). Сторонами у справі не заперечується, що [PERSON] на час смерті була зареєстрована у встановленому порядку в [ADDRESS] Також, сторонами у справі визнається, що померла [PERSON] є матір'ю позивача у справі [PERSON] та третьої особи [PERSON] (стороною позивача суду не надавалися документи про підтвердження родинних відносин, однак в силу ч.1 ст.61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами). Як вбачається зі змісту спірного заповіту [PERSON] від 21.12.2015 року, реєстрований номер 54, [PERSON] за життя належали на праві власності дві земельні ділянки: площею 2,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 22.02.2008 року №73, яка знаходиться на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER] та площею 2,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 23.04.2004 року №202, яка знаходиться на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.10). Належність [PERSON] вищевказаних земельних ділянок сторонами у справі визнається, відповідно, в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає (при цьому, сторонами не надавалися суду відповідні правовстановлюючі документи про належність вищевказаних земельних ділянок [PERSON].). Із заповіту [PERSON], [INFO], що мається в матеріалах справи (завірена фотокопія) (а.с.48), вбачається, що вона, перебуваючи при світлому розумі, ясній пам'яті та розуміючи значення своїх дій, уродженка с. Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстрована та мешкає в [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй приватизовану земельну ділянку згідно державного акту серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 22.02.2008 року, №73 площею 2,97 га, яка знаходиться на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], а також належну їй приватизовану земельну ділянку згідно державного акту серія [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 23.04.2004 року, №202 площею 2,86 га, яка знаходиться на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], [PERSON] заповідала [PERSON], [INFO] (а.с.48). Як вбачається з цього заповіту, він складений в селі Балаклія Великобагачанського району Полтавської області о 10 год.50 хв. 21 грудня 2015 року. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON]. На заповіті мається підпис від імені заповідача та підпис секретаря виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Текст заповіту віддрукований, мається рукописний напис [PERSON] про те, що заповіт складений на її прохання, прочитаний вголос нею особисто і відповідає її волі. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за №54. В ході судового розгляду справи стороною позивача не оспорювалася належність підпису та написів на заповіті заповідачу [PERSON] Суд перевірив і встановив, що дані про посвідчення вказаного заповіту [PERSON] 21 грудня 2015 року занесені до Журналу (Книги) реєстрації нотаріальних дій по Балакліївській сільській раді Великобагачанського району Полтавської області за 2015 рік за реєстровим №54, при цьому, у відповідних розділах даного Журналу (Книги) вказаний порядковий номер нотаріальної дії (№54), дата вчинення цієї дії (21.12.2015 року), прізвище особи, яка вчиняє нотаріальну дію ([PERSON], с. Балаклія, вказаний її ідентифікаційний номер), документи, за якими було встановлено її особу (вказані всі дані її паспорта), зазначений зміст нотаріальної дії (посвідчено і складено заповіт), вказана сума сплаченого державного мита (0,85 грн.) та вказано прізвище та підпис особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії ([PERSON]) (а.с.а.с.149-150). Також, дані про реєстрацію заповіту [PERSON] 30.12.2015 року внесені до електронної бази даних Спадкового реєстру за реєстровим №58444853, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48185663 від 23.06.2017 року (а.с.50). З заяви [PERSON], датованої 08.04.2016 року, яка надійшла до Великобагачанської державної нотаріальної контори за №102 (спадкова справа №30/2016) 14.04.2016 року вбачається, що вона звернулася до відповідного органу нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована в с. Балаклія Великобагачанського району Полтавської області; [PERSON] у даній заяві вказала про те, що вона приймає спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 21.12.2015 року за №54 (а.с.46). Із заяв [PERSON] та [PERSON], що датовані 08.04.2016 року, які надійшли до Великобагачанської державної нотаріальної контори за №99 та №100 (спадкова справа №30/2016) 15.04.2016 року слідує, що вони звернулися до органу нотаріату (Великобагачанської державної нотаріальної контори) з заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] року їх матері [PERSON], [INFO], яка на день смерті була зареєстрована в с. Балаклія Великобагачанського району Полтавської області; [PERSON] та [PERSON] в своїх заявах зазначили про те, що вони приймають спадщину після померлої матері [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги (а.с.46 (зворот), а.с.47). З повідомлення виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори-державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. №01-09/536 від 29.06.2017 року вбачається, що після померлої [INFO] року [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було с. Балаклія Великобагачанського району Полтавської області відкрита спадкова справа за №30/2016. Заповіт, посвідчений Балакліївською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 21.12.2015 року за №54 зберігається в справі за №30/2016 Великобагачанської державної нотаріальної контори. 14.04.2016 року заяву про прийняття спадщини за заповітом подала [PERSON]; 15.04.2016 року заяви про прийняття спадщини за законом подали сини померлої - [PERSON] та [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заяв від інших спадкоємців та кредиторів не надходило (а.с.45). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). При цьому, у розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об'єкт), щодо якої виник спір. Позивач [PERSON] - син померлої [INFO] року [PERSON] в позові оспорює односторонній правочин - заповіт своєї матері [PERSON] від 21.12.2015 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON], реєстровий №54 на користь громадянки [PERSON], якому [PERSON] заповіла належні їй на праві приватної власності дві земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В обґрунтування визнання заповіту нікчемним, в позовній заяві наведені доводи і підстави, згідно яких позивач [PERSON] вважає вищевказаний заповіт нікчемним, також посилається на ряд положень ЦК України, зокрема, статті 1247,1251-1252 ЦК України. При цьому, позовною вимогою згідно доводів позовної заяви [PERSON] є визнання заповіту [PERSON] від 21.12.2015 року, реєстровий номер 54 на користь [PERSON], який посвідчений секретарем виконавчого комітету Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] нікчемним. В цьому контексті, а також виходячи з предмету спору, належить врахувати, що незалежно від посилання сторін на певні положення законодавства, суд при вирішенні конкретного спору зобов'язаний застосувати ту норму права, яка стосується спірних правовідносин, що виникли між сторонами, і це не буде виходом за межі позовних вимог згідно ст.11 ЦПК України (принцип диспозитивності). Крім цього, це прямо випливає аналізу правозастосування норм ст.4 та пп.3,4 ч.1 ст.214 ЦПК України про те, що суд повинен визначити, яку вимогу по суті, а не за формою пред'являє позивач, і, відповідно, застосувати належні положення законодавства,

Outcome: dismissed