Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

З позовною заявою до суду звернувся [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 26.12.2015 з урахуванням відсотків у розмірі 98 812 грн. 80 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 988,13 грн. та на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.12.2015 [PERSON] отримав в нього у борг грошові кошти у розмірі 1200 доларів США на строк один місяць за сплатою відсотків за користування грошима у розмірі 6% від суми боргу щомісячно у разі порушення строку повернення боргу, про що власноручно написав розписку. Через місяць відповідач грошові кошти не повернув, та він з позивачем домовились про повернення грошових коштів до 20.12.2017 зі сплатою щомісячно 6% за користування грошовими коштами. У встановлений строк відповідач свої зобовязання не виконав, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього заборгованість за договором позики у розмірі 1200 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11.09.2018 (100 доларів США = 2820,0688 грн.) становить 33840,00 грн., та відсотки за користування грошовими коштами за період з 26.01.2015 по 26.09.2018 (32 місяці) у розмірі 64972,80 грн. (6% від 1200 доларів США = 72 долари США; що еквівалентно 2030,40 грн.; 2030,40 х 32 місяці = 64972,80). 14.05.2019 позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача суму боргу з відсотками у розмірі 130041 грн. 53 коп., з яких розмір основного боргу - 31795,08 грн., відсотки за користування грошима за період з 26.01.2015 по 14.05.2019 - 98246,55 грн., крім того витрати по сплаті судового збору у розмірі 988 грн. 13 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, провести судове засідання без його участі, та ухвалити заочне рішення, про що зазначив у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 26.12.2015 [PERSON] отримав у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 1200,00 доларів США, які зобов`язався повернути через місяць, що підтверджується розпискою. 06.05.2016 [PERSON] написав розписку, згідно якої зобов`язався сплачувати відсотки за користування позиченими грошима 1200 доларів США, у розмірі 6% від позиченої суми щомісячно, 06.06.2017 [PERSON] написана розписка, згідно якої він зобов`язався за отриману у борг грошову суму 1200 доларів США за наступні кожні місяці прострочення виплатити 6% від цієї суми щомісячно, та повернути грошові кошти до 20.12.2017. У визначений сторонами строк відповідач позичені кошти позивачу не повернув. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, у договорі позики зобов`язання виражене у валюті - доларах США, а грошовий еквівалент, тобто сума коштів у національній валюті України не визначена, не встановлений інший порядок повернення боргу та не передбачено його визначення у грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, а тому правові підстави для перерахування боргу у доларах США за офіційним курсом НБУ відсутні. Відповідно до положень ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до укладеного між сторонами договору позики розмір процентів за користування позиченими коштами становить 6% щомісячно від позиченої суми, тобто 72 долара США щомісячно, який розраховується за період з 26.12.2015 по 14.05.2019, тобто за 40,5 місяців, та становить 2916 доларів США (72 долари США х 40,5 місяців). Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме, в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 1200,00 доларів США, та процентів за користування позиченими коштами у розмірі 6% щомісячно за період з 26.12.2015 по 14.05.2019 у розмірі 2916 доларів США, а всього 4116 доларів США. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позивачем при зверненні до суду наданий попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, за яким, судові витрати позивача складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 988 грн. 13 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (а.с.8). При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 988 грн. 13 коп. (а.с.1), та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (а.с.9,10). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 988 грн. 13 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., а всього 3988 грн. 13 коп.

Outcome: partial