Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] померла громадянка [PERSON] (рідна сестра баби позивачки - [PERSON]), останнім місцем проживання якої було с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області. На момент смерті вона проживала сама. За життя [PERSON] склала заповіт від 18.10.2001 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, реєстровий №157, яким належний їй житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,60 га - заповіла позивачці [PERSON] Як вказує позивачка, на даний спадковий житловий будинок вона у державного нотаріуса не могла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на даний житловий будинок не було правовстановлюючих документів, тому вона зверталась із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями. 17.01.2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області було винесено рішення про задоволення позову та визнано за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (рішення набрало чинності 28.01.2014 року). Позивачка зазначає, що після проведення державної реєстрації нерухомого майна відповідно до законодавства позивачка отримала свідоцтво про право власності. Тобто, на сьогодні вона є власником даного житлового будинку з господарськими будівлями. Як вказано у позові, коли померла [PERSON] ([INFO]) спадщину після її смерті прийняла [PERSON], про що у Великобагачанській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа №306\\2004. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємицею за заповітом і є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину до шести місяців після смерті [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріальної контори. До складу спадкового майна, яке увійшло до заповіту, окрім житлового будинку, відноситься: 1) земельна ділянка, яка була надана [PERSON] за життя виконавчим комітетом Кротівщинської сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 14.02.1995 року для обслуговування жилого будинку площею 0,25 га; 2) земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,35 га. На ці земельні ділянки за життя [PERSON] технічна документація по встановленню та відновленню меж не виготовлялась та не видавався державний акт. Враховуючи положення законодавства України позивачка звернулася до Реєстраційної служби Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області з питанням реєстрації даних двох земельних ділянок, але отримала письмову відмову у зв'язку з тим, що подані позивачкою документи для проведення державної реєстрації прав, не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. При цьому, грошова оцінка земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,25 га становить 158525 гривень, на земельну ділянку площею 0,35 га - 10367 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ст.120 ЗК України, а також положення ст.ст.1216-1218 ЦК України позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду, в якому, з урахуванням уточненого позову (а.с.43) просила визнати, що на момент смерті [INFO] [PERSON], останнім місцем проживання якої було с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, їй належала на праві власності земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га за адресою [ADDRESS], а в порядку спадкування як спадкоємиці за заповітом, просила визнати за нею, [PERSON], право власності на дану земельну ділянку; також, просила визнати, що на момент смерті [INFO] [PERSON], останнім місцем проживання якої було с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, їй належала на праві власності земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,35 га за адресою [ADDRESS], а в порядку спадкування як спадкоємиці за заповітом, просила визнати за нею, [PERSON], право власності на дану земельну ділянку (а.с.а.с.3-4; 43). В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ситник О.В. подали заяви про розгляд справи в порядку ст.158 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, вказали, що уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.55). Представник відповідача Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, від сільського голови цієї сільської ради надійшла заява про не заперечення щодо заявленого позову та про розгляд справи у відсутність представника сільської ради (а.с.а.с.34,54). В судове засідання представник Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області не з'явився, даний відділ належним чином сповіщений про день та час розгляду справи, від Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.а.с.35,56). Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 23.02.2016 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності передбачених законом підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] до Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON], останнім місцем проживання якої було с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, померла [INFO] в с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, про що Відділом ДРАЦС РС Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.5). Відповідно до заповіту, посвідченого 18.10.2001 року секретарем виконавчого комітету Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області Любченко В.М., реєстровий №157, [PERSON], жит. с. Кротівщина Великобагачанського району належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, який знаходиться в с. Кротівщина Великобагачанського району на приватизованій земельній ділянці 0,60 га на день її смерті заповіла [PERSON] повністю (а.с.6). 17.01.2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області було винесено рішення про задоволення позову та визнано за [PERSON] в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (рішення набрало чинності 28.01.2014 року) (а.с.а.с.7-8). З інформації про грошову оцінку земельної ділянки, наданої начальником відділу Держземагентства у Великобагачанському районі Полтавської області №01-04-56/273 від 28.05.2015 року грошова оцінка земельної ділянки станом на 28.05.2015 року площею 0,25 га, що належала померлій [PERSON] складає 158525 грн. (а.с.9). З інформації про грошову оцінку земельної ділянки, наданої виконуючим обов'язки начальника відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області №01-04-56/79 від 13.11.2015 року грошова оцінка земельної ділянки станом на 13.11.2015 року площею 0,35 га, що належала померлій [PERSON] складає 10367,31 грн. (а.с.10). Згідно архівного витягу з протоколу №2 засідання виконавчого комітету Кротівщинської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 14.02.1995 року вирішено передати безплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.11). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Трофименко Л.М. №15806683 від 15.09.2014 року позивачці [PERSON] письмово відмовлено у реєстрації даних двох земельних ділянок у зв'язку з тим, що подані позивачкою документи для проведення державної реєстрації прав, не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.12). Отже, з даних матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 18.10.2001 року, реєстровий №157, після смерті [PERSON], жит. с. Кротівщина Великобагачанського району на належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, який знаходиться в с. Кротівщина Великобагачанського району на приватизованій земельній ділянці 0,60 га (а.с.а.с.37-41). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Отже, виходячи з сукупності досліджених доказів у справі вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], останнім постійним місцем проживання якої було с. Кротівщина Великобагачанського району відкрилася спадщина. З матеріалів справи вбачається, що родичів, які входять до першої, другої та третьої черг спадкування, померла не мала. Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Великобагачанської державної нотаріальної контори подала [PERSON], однак свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] їй не видавалося. Враховуючи викладене, виходячи зі змісту прохальної частини заяви [PERSON] та уточненої позовної заяви та те, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON], з урахуванням положень ст.120 ЗК України та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, з урахуванням розташування спадкових земельних ділянок, належних за життя [PERSON], суд вважає, що є передбачені законом підстави для задоволення уточнених позовних вимог [PERSON], що містяться у прохальній частині позовної заяви [PERSON] та заяві про уточнення позовних вимог. Також, в контексті звернення позивача [PERSON] до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, з урахуванням рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 17.01.2014 року суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для визнання того, що на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO], останнім місцем проживання якої було с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, належала на праві власності земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га за адресою [ADDRESS], а в порядку спадкування як спадкоємиці за заповітом є підстави для визнання за [PERSON] права власності на дану земельну ділянку, а також є підстави для визнання того, що на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO], останнім місцем проживання якої було с. Кротівщина Великобагачанського району Полтавської області, належала на праві власності земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,35 га за адресою: [ADDRESS], а в порядку спадкування як спадкоємиці за заповітом, для визнання за [PERSON] права власності на дану земельну ділянку. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] до Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved