Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за позаобліково спожиту електричну енергію в сумі 23296.46 грн.. В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що відповідач є споживачем електричної енергії, яка поставляється їй позивачем. З урахуванням п. 37 Правил користування електричною енергією населенням, енергопостачальник має право, в тому числі перевіряти справність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. 17.05.2016 року з огляду на положення пункт 37 Правил уповноваженими представниками Рокитнянського РП ПАТ «Київобленерго» було проведено перевірку дотримання відповідачем вимог вказаних Правил за місцем її проживання, що по вул. Поповича, 100, в смт. Рокитне Київської області, та було виявлено при цьому факт самовільного підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом приєднання безоблікового кабелю до вводу в будинок перед електролічильником. Безоблікове приєднання було виконано двома кабелями і при цьому електроенергія, що споживалась, лічильником не обліковувалася. Зазначає, що на підставі виявленого порушення Правил та у відповідності до пункту 53 останніх було складено [PERSON] № К 031252. Відповідачу було розяснено його права щодо даного акту, проте жодних пояснень, зауважень до акту споживачем внесено не було, що свідчить про повну її згоду з виявленим порушенням. Комісією з розгляду актів, на яке також була запрошена відповідач і яка була присутня особисто на засіданні комісії, 19.05.2016 року прийнято рішення, яке було оформлено протоколом № 0261 про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії внаслідок порушення Споживачем ПКЕЕН відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року за № 562 з наступними змінами доповненнями. Відповідачем було надано пояснення з приводу вчиненого порушення ПКЕЕН і що зазначено у протоколі. Сума недорахованої відповідачу електричної енергії склала 23296,46 грн.. Протокол, разом з рахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електроенергії вручено споживачу, підтвердженням чого є її підпис. Складений акт № К 031252 відповідачем оскаржено не було. Надіслана відповідачу 06.09.2016 року претензія залишилася без задоволення і станом на 29.09.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 23296.46 грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за викладених у ньому обставин і підстав та додатково суду пояснила, що відповідачу направлялася вимога про добровільну сплату нарахованої до сплати суми заборгованості за спожиту електричну енергію та пропонувалося укласти договір на реструктуризацію останньої, проте відповідач відмовилася. Заперечила проти врахування судом при винесенні рішення у даній справі сплаченої відповідачем протягом періоду з 18.05.2015 року до 17.05.2016 року включно суми коштів за використану електричну енергію відповідно до рахунків позивача, оскільки це суперечить вимогам закону і в тому числі вимогам Методики обчислення оплати за позаобліково спожиту електричну енергію. Просила позов задовольнити. Відповідач позов не визнала та суду пояснила, що дійсно у 2014 році після грози у її будинку вийшов з ладу електричний лічильник. У звязку з відсутністю коштів на придбання нового лічильника та з метою забезпечення свого будинку електричною енергією вона вчинила самовільне підключення електричної мережі свого будинку до загальної мережі позивача шляхом накидання по два електричні проводи на один з фазових проводів та нульовий провід перед введенням їх до будинку. Про такі свої дії вона позивача не повідомляла, оскільки регулярно сплачувала за спожиту електричну енергію відповідно до рахунків, які постійно надходили до неї від позивача. Вважає, що таким чином вона провела оплату за всю фактично використану нею електричну енергію, зважаючи, що за допомогою самовільного підключення живилися лише три лампочки у будинку, одна на вулиці та один холодильник. З цих підстав вважає необгрунтованою нараховану позивачем суму спожитої нею електричної енергії. Уточнила, що вона була присутньою під час виявлення порушення працівниками позивача та при складанні ними акту про виявлене порушення і ставила в останньому свій підпис. Також була запрошеною та була присутньою при розгляді цього акту комісією позивача, де надала свої пояснення, якими визнала обставину самовільного підключення електричної мережі свого будинку поза приладом обліку до загальної електромережі. У послідуючому позивач пропонував їй реструктуризувати суму заборгованості, але вона не погодилася із розміром нарахованої суми. Визнає доводи сторони позивача, що протягом періоду нарахування їй до оплати суми заборгованості за позаобліково спожиту електричну енергію, а це з 18.05.2015 року по 17.05.2016 року, нею відповідно до наданих їй позивачем рахунків було сплачено всього 312.56 грн. та 19.05.2016 року 431.99 грн. за повторне підключення її будинку до загальної мережі електропостачання. Просила врахувати її тяжке матеріальне становище, яке спричинене хворобою сина. У задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши у судовому засіданні сторін спору та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється споживачем електричної енергії, послуги по постачанню якої їй надає позивач. Розрахунки за спожиту електричну енергію відповідач, починаючи з 2004 року, проводила на підставі отриманих нею від позивача та сформованих останнім на підставі розрахункових показів електричного лічильника рахунків. 17.05.2016 року уповноваженими представниками позивача проводилася перевірка дотримання відповідачем за місцем свого проживання, що в смт.Рокитне по вул. Поповича, 100, Правил користування електричною енергією, під час якої було виявлено факт самовільного підключення електричної мережі будинку відповідача до електричної мережі енергопостачальника (позивача) поза приладом обліку (поза електричним лічильником) шляхом приєднання безоблікового кабелю до вводу в будинок перед електричним лічильником, а саме шляхом накидання по два електричні проводи на один з фазових проводів та нульовий провід загальної електричної мережі перед введенням їх до будинку. По даному факту за участю трьох працівників позивача та у присутності відповідача 17.05.2016 року було складено [PERSON] про порушення К 031252, з висновками якого була ознайомлена відповідач і про свідчить наявний в останньому її підпис в рядку « З актом про порушення ознайомлений. Споживач або уповноважена ним особа». [PERSON] був предметом розгляду засідання комісії позивача по нарахуванню збитків, завданих постачальнику після усунення порушень, яке відбулося 19.05.2016 року і на яке була запрошена та на якому була присутньою відповідач, надавши при цьому своє пояснення в тім, що: у період грози 2014 року у неї вийшов з ладу електричний лічильник, розетки та автоматичний перемикач (протокол № 0261). Також на той час була вийшла з ладу електрична підстанція. Коли відновили електропостачання, вона надрізала ізоляцію на проводах і зробила накидку для споживання електричної енергії, оскільки у неї не було коштів на оплату вартості лічильника. Відповідно до рішення комісії пропускна здатність електричної мережі на підставі розміру поперечного перерізу накинутих відповідачем проводів була визначена в розмірі 6.732 кВт з прийнятою до розрахунку датою 18.05.2015 року. Розрахунок було проведено за період з 18.05.2015 року по 17.05.2016 року включно і загальний розмір позабліково спожитої відповідачем електричної енергії у вказаний період час було визначено у сумі 23296.46 грн.. Ні акту, ні вказаного рішення комісії позивача відповідач не оскаржувала. Позивач пропонував відповідачу укласти договір реструктуризації вказаної суми заборгованості, але остання відмовилася. Також позивачем на час виявлення самовільного підключення було встановлено обставину виходу з ладу електричного лічильника по місцю проживання відповідача і позивач визнав доводи відповідача, що споживання останнім електричної енергії проводилося поза приладом обліку, який був технічно несправним і в тому числі в період з 18.05.2015 року по 17.05.2016 року. [PERSON] встановлені судом обставини сторонами спору визнані у судовому засіданні, а тому доказування відповідно положень ст.61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору регулюються положеннями ст.ст. 1, 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про електроенергетику», положеннями затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 Правил\~ користування електричною енергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, ст.ст. 15, 16, 526, 599, 1166 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги, до яких також відноситься постачання електричної енергії споживачам, це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Вимоги пункту 3 затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 Правил\~ користування електричною енергією для населення містять аналогічні положення та передбачають: що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки ; договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін; для укладення договору побутовий споживач звертається до електропостачальника з письмовою заявою; \~електропостачальник протягом 10 робочих днів з дня подання побутовим споживачем заяви та пакета документів готує у двох примірниках проект договору, підписує та надає його особисто чи надсилає поштою побутовому споживачу або його представнику для ознайомлення та підписання.\~ Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки\~споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі\~(Постанова Верховного суду України\~від 30.10.2013 року по справі 6-59цс13). З огляду на зміст позовних вимог та положення Правил\~ користування електричною енергією для населення з метою вирішення даного спору по суті у відповідності до вимог закону необхідно встановити дотримання позивачем вимог закону щодо складеного ним 17.05.2016 року [PERSON] про порушення К 031252, методики нарахування позаобліково спожитої відповідачем електричної енергії та наявність вини відповідача. Так, як вбачається із [PERSON] про порушення К 031252 від 17.05.2015 року і що визнала у судовому засіданні сама відповідач, остання дійсно у 2014 році здійснила самовільно без згоди позивача підключення до загальної електричної мережі позивача поза приладом обліку і споживала таким чином позаобліково електричну енергію до дня виявлення порушення, а саме до 17.05.2015 року. Сам акт складений у відповідності до вимог Правил\~ користування електричною енергією для населення та не оспорювався відповідачем. Не викликає у суду сумнівів з огляду на положення затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією і правильність проведеного позивачем та наданого суду розрахунку заборгованості за спожиту відповідачем позаобліково електричну енергію в період з 18.05.2015 року по 17.05.2016 року. Відповідно до положень пункту 9 вказаних Правил споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Також приписи положень пункту 14 вказаних Правил зобовязують споживача, яким у даному випадку є відповідач у справі [PERSON], у разі виявлення зовнішнього пошкодження засобу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Таких дій відповідачем вчинено не було і що вона підтвердила у судовому засіданні. Її обґрунтування такої своєї поведінки відсутністю коштів на придбання нового лічильника є недоречними, зважаючи, що заміну приладу обліку, який виходить з ладу, позивач проводить безоплатно за свій рахунок і про що достовірно знала відповідач, оскільки раніше працювала юрисконсультом у позивача і що вона також підтвердила у судовому засіданні. Таким чином, оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позивачем вимог. На разі, суд всупереч позиції представника позивача, яка вважає, що при обрахуванні належної до стягнення з відповідача суми за позаобліково спожитої електричної енергії не повинна враховуватися сума сплачених нею як за спожиту електричну енергію протягом періоду обрахування (з 18.05.2015 року по 17.05.2016 року) 312.56 грн., приходить до висновку про необхідність врахування останньої. При цьому, суд бере до уваги встановлену у судовому засіданні та визнану позивачем обставину, що фактичне споживання відповідачем електричної енергії для забезпечення потреб власного будинку здійснювалося лише через підключення поза приладом обліку, який фактично був технічно несправним та виключав споживання відповідачем через нього електричної енергії. За такої обставини неврахування сплаченої відповідачем протягом періоду нарахування суми за спожиту електричну енергію у вказаному розмірі на переконання суду буде несправедливим та спричинить порушення її прав. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією та розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Оскільки відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином і що не має місця у даній справі, зважаючи, що відповідач відмовляється добровільно погасити заборгованість за спожиту позаоблікову електричну енергію, та що вказує на порушення прав позивача, останнє має бути захищено судом шляхом стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок заборгованості за спожиту позаоблікову електричну енергію 22983.90 грн.. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню. Доводи відповідача про врахування при вирішенні заявленого позову її тяжкого матеріального становища на увагу суду не заслуговують навіть якщо допускати, що така обставина мала та має місце, оскільки спір випливає із договірних відносин, а не деліктних. На підставі викладеного,

Outcome: partial