Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь суму у розмірі 2218 грн., посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] 21 січня 2020 року звернулася до УПСЗН Бахмутської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до рішення від 24 січня 2020 року відповідачці було призначено допомогу з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року у розмірі 2218 грн. щомісяця. Проте, враховуючи норми постанови КМУ від 08 квітня 2020 року № 264, відповідачці було продовжено виплату допомоги одиноким матерям у розмірі 2218 грн., починаючи з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року. З 01 липня 2020 року призначення і виплату, у тому числі, і допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, а також особам, які звернулася за її призначенням у липні-серпні 2020 року, призначається і виплачується, починаючи з липня 2020 року, але з урахуванням змін, які були внесені до порядку призначення та визначення права на отримання допомоги. Так, відповідачкою було подано заяву 03 серпня 2020 року для підтвердження та визначення права на отримання допомоги з 01 липня 2020 року, з урахуванням змін. Відповідно до розпорядження від 10 серпня 2020 року, відповідачка не мала права на отримання допомоги, тому що у складі її сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку, станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Враховуючи п. 2 постанови КМУ від 08 квітня 2020 року № 264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги», Управлінням було здійснено перерахунок розміру допомоги, в результаті якого було виявлено, що відповідачем не підтверджено право на отримання допомоги з 01 липня 2020 року.Тому Управлінням було визначено обсяг коштів, який підлягає поверненню, визначені строки повернення коштів та повідомлення отримувача допомоги. Сума переплати бюджетних коштів становить 2218 грн.(виплата за липень 2020 року). Отже, поверненню підлягають кошти, які були виплачені за липень 2020 року, у розмірі 2218 грн. 23 листопада 2020 року та 13 травня 2021 року відповідачу за № 07/5674-6, 07/1935-3 були направлені повідомлення про необхідність повернення надмірно виплачених коштів у розмірі 2218 грн. Однак відповідачка не виявила бажання повернути кошти самостійно, відрахування здійснити неможливо, оскільки відповідачці не призначено допомогу. У зв`язку із неможливістю добровільного повернення виплачених сум, Управління вимушено звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 21 січня 2020 року звернулася до УПСЗН Бахмутської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям (а.с. 8-9). Відповідно до рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 24 січня 2020 року, відповідачці [PERSON] було призначено допомогу з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року у розмірі 2218 грн. щомісяця (а.с. 14). Проте, враховуючи норми постанови КМУ від 08 квітня 2020 року № 264, на підставі розпорядження УПСЗН про продовження строку виплати допомоги одиноким матерям від 24 червня 2020 року, відповідачці було продовжено виплату допомоги одиноким матерям у розмірі 2218 грн., починаючи з 01 липня 2020 року до 31 липня 2020 року (а.с. 14 зворот). У заяві на призначення допомоги відповідачка взяла на себе обов`язок повідомити про всі обставини, що впливають на призначення державної допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе та членів своєї сім`ї, пов`язаної з наданням державної допомоги, уповноваженими особами управління. Своїм підписом відповідачка підтвердила проінформованість, що вся інформація, подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, а також підтвердив достовірність цієї інформації. З 01 липня 2020 року призначення і виплата, у тому числі, і допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, а також особам, які звернулися за її призначенням у липні-серпні 2020 року, призначається і виплачується, починаючи з липня 2020 року, але з урахуванням змін, які були внесені до порядку призначення та визначення права на отримання допомоги. Так, відповідачкою було подано заяву 03 серпня 2020 року для підтвердження та визначення права на отримання допомоги з 01 липня 2020 року, з урахуванням змін. Відповідно до розпорядження УПСЗН від 10 серпня 2020 року, відповідачка [PERSON] не мала права на отримання допомоги, тому що у складі її сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку, станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (а.с. 20). Враховуючи п. 2 постанови КМУ від 08 квітня 2020 року № 264 «Про деякі питання надання державної соціальної допомоги», Управлінням було здійснено перерахунок розміру допомоги, в результаті якого було виявлено, що відповідачем не підтверджено право на отримання допомоги за період з 01 липня 2020 року до 31 липня 2020 року, про що складено акт про виявлення факту переплати (а.с. 21). Тому Управлінням було визначено обсяг коштів, який підлягає поверненню, визначені строки повернення коштів та повідомлення отримувача допомоги. Сума переплати бюджетних коштів становить 2218 грн.(виплата за липень 2020 року), про що свідчить довідка про переплату допомоги [PERSON] , видана станом на 01 жовтня 2020 року (а.с. 21). Отже, поверненню підлягають кошти, які були виплачені за липень 2020 року, у розмірі 2218 грн. 23 листопада 2020 року та 13 травня 2021 року відповідачу за № 07/5674-6, 07/1935-3 відповідачці [PERSON] за адресою її реєстрації та проживання: [ADDRESS] , були направлені повідомлення про необхідність повернення надмірно виплачених коштів у розмірі 2218 грн. (а.с. 25-28). Однак відповідачка не виявила бажання повернути кошти самостійно, відрахування здійснити неможливо, оскільки відповідачці не призначено допомогу. Проте до теперішнього часу у добровільному порядку відповідачка вказану суму переплати не повернула. Відповідно до ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved