Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] 04 червня 2004 року. Позовну заяву мотивує тим, що [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейні проблеми в результаті чого сторони три роки тому припинили сімейні відносини, проживають окремо. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, вказала, що примирення між сторонами не можливе, спір щодо місця проживання дитини відсутній. Процесуальні дії у справі 12 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом 04 червня 2004 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON] ) укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб ( арк.спр.6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (арк.спр.7). Таким чином виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на наявність у сторін неповнолітньої дитини та неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними припинено за два з половиною роки до дня подачі заяви до суду, спільно не проживають, мають інші сім`ї, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи заяву позивача про відмову від розподілу судових витрат, яка занесена до протоколу судового засідання, підстави для покладення на відповідача судового збору відсутні. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved