Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 04 лютого 2021 року позивач через свого представника звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 15\~526, 24 грн. та судовий збір. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 18.11.2019 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №793/219, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 15 000, 00 грн. Плата за користування кредитом становить 55 % річних від загальної суми залишку заборгованості позичальника по кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором укладений договір поруки №793/1/2019 від 18.11.2019 року за яким поручителем виступає [PERSON] .. Відповідачі зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконують та станом на 03.02.2021 року мають заборгованість у загальному розмірі 15\~526, 24 грн., яка складається з: - простроченої заборгованості по сплаті процентів у сумі 1\~527, 78 грн.; - заборгованості з основної суми кредиту у розмірі 13\~988, 46 грн. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Судове засідання призначено на 25.03.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 25.03.2021 року подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач [PERSON] не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача та відповідача на розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено,\~що 18\~листопада 2019 року між КС «Бебко фінанс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №793/2019 на суму 15 000 грн. Згідно п.1.2. кредитного договору строк користування кредитом становить 18 місяці від дати отримання Позичальником кредиту. У відповідності до умов п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 55 % річних від залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Відповідно до умов кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків (п.4.1 Договору). Прострочення сплати\~кредиту та/або\~процентів за\~користування кредитом\~(згідно\~графіку платежів)\~не зупиняє\~нарахування процентів\~та неустойки\~(штрафу) (п.4.5 Договору). Відповідно до пункту 10.3 договору про споживчий кредит - у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань, встановлених договором, що полягають у неповернені кредиту до закінчення строку, визначеного у договорі, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 25% від суми неповернутого кредиту та не сплачених процентів на дату нарахування штрафу. В забезпечення виконання умов вищевказаного договору між кредитною спілкою і відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №793/1/2019 від 18 листопада 2019 року, згідно якого [PERSON] взяла на себе зобов`язання перед позивачем відповідати за кредитним договором №793/2019 від 18 листопада 2019 року. З наданого суду розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 03.02.2021 року заборгованість становить 15 526, 24 грн., з яких: простроченої заборгованості по сплаті процентів у сумі 1 527, 78 грн.; заборгованості з основної суми кредиту у розмірі 13 988, 46 грн. З метою досудового врегулювання спору КС «Бебко фінанс» 12.10.2020 року спрямувало на адресу відповідачів листи-попередження, які повернулися не врученими. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов`язки, а також умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, що встановлює обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом укладеного між сторонами договору поруки №793/1/2019 від 18.11.2019 року поручитель [PERSON] , та боржник [PERSON] , відповідають перед КС «Бебко фінанс» як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідачів перед позивачем. Суд враховує, що відповідачем [PERSON] позовні вимоги визнано, не виконання належним чином зобов`язання за договором №793/2019 від 18 листопада 2019 року підтверджено. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит №793/2019 від 18 листопада 2018 року в розмірі 15 526, 24 грн., з яких: простроченої заборгованості по сплаті процентів у сумі 1 527, 78 грн.; заборгованості з основної суми кредиту у розмірі 13 988, 46 грн.. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, що кореспондується зі змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Платіжним дорученням №405 від 02.02.2021 року підтверджується, що позивач при зверненні до суду сплатив суму судового збору у розмірі 2\~270, 00 грн. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач за [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, КС «Бебко фінанс» слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 1\~135, 00 грн. З [PERSON] та [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача пропорційно по 567, 50 грн. з кожного в рахунок відшкодування понесених витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved