Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 29.12.2015 року, позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано 06 травня 2005 року відділом РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 46. В шлюбі з відповідачем народились спільні діти: донька [PERSON], [INFO]., донька [PERSON], [INFO]., та син [PERSON], [INFO], які на цей час мешкають разом з нею та фактично перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, відповідач, як батько дітей, повинен нести витрати на їх утримання та надавати їй для цих цілей матеріальну допомогу. Однак, на цей час, відповідач своїх обов'язків по відношенню до дітей в необхідному обсязі не виконує, що й змушує її звертатися до суду з цим позовом, оскільки відповідач усіх необхідних для утримання дітей коштів не надає, без поважних на те причин. В цей час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею шестирічного віку, в зв'язку із чим вона забезпечується державною грошовою допомогою у встановленому законом розмірі, в середньому 1300 грн. на місяць, що і є єдиним джерелом її з дітьми доходу. В своїй приватній особистій власності вона нерухомого майна, в тому числі і земельних ділянок, банківських рахунків та транспортних засобів не має. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку, щодо сплати аліментів на утримання дітей, на цей час відсутні. Стан здоров'я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Відповідач на обліку за станом свого здоров'я в закладах охорони здоров'я міста та області не перебуває, він на цей час неофіційно працевлаштований, працює вахтовим методом в РФ, від чого він і отримує дохід, розмір якого є значним та достатнім для утримання з відповідача аліментів на утримання дітей та перевищує розмір її доходів. Також їй достеменно відомо, що з відповідача на будь-чию користь ніякі виплати за іншими виконавчими листами в примусовому порядку не стягуються, інших неповнолітніх дітей він не має. Їхні з відповідачем діти та вона за станом свого здоров'я на «Д» обліку у лікарів за місцем свого проживання та в медичних закладах області не перебувають. В зв'язку з тим, що відповідач, хоча і працює, але отримує нерегулярний, мінливий дохід, вона вважає, що аліменти з нього на її користь, на утримання дітей, повинні утримуватись в твердій грошовій сумі, яка не може бути меншою від прожиткового мінімуму, який встановлений для дітей чинним законодавством України та який з 01.09.2015 р. на дітей у віці до 6-ти років складає 1167 грн., а для дітей у віці від 6-ти років 1455 грн. на місяць. На підставі зазначеного та відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 183 СК України, позивачка прохає: 1. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]., до досягнення нею повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 1455 грн. на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з моменту подання позовної заяви до суду. 2. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]., до досягнення нею повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 1455 грн. на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з моменту подання позовної заяви до суду. 3. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 1167 грн. на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів моменту подання позовної заяви до суду. 4. Допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивачка не з'явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином 04.02.2016 р., відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України. Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти винесення заочного рішення у справі, суд на місці ухвалив - розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача. Дослідивши надані у справі письмові докази, а саме: копію витягу із паспорта громадянки України [PERSON]; копію свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами 06.05.2005 р.; копії свідоцтв про народження дітей сторін: доньки - [PERSON], [INFO]., доньки - [PERSON], [INFO]., сина - [PERSON], [INFO]; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 05.01.2016 р., згідно якої [PERSON], [INFO], зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозв'язку,

Outcome: partial