Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

І. Виклад позиції заявника: Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 (шість) місяців з покладенням на нього обов`язків: заборони перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а також в місцях тимчасового перебування; заборона наближатися на відстань, ближче 100 (ста) метрів, до місця проживання (перебування) постраждалої особи; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заява мотивована тим, що заявник перебуває у шлюбі із заінтересованою особою з 19.05.2017 року. Під час шлюбу народилося двоє дітей, які проживають із заявником. Наразі заявником подано до суду позов про розірвання шлюбу, який знаходиться на розгляді. Станом на момент подання заяви заявник з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] у будинку, частина якого належить [PERSON] за правом спільної сумісної власності, інші частини - матері та покійній бабусі (спадщина наразі не оформлена) заявниці. Заявниця вказує, що від народження першої спільної дитини [PERSON] почав ставитись до неї зверхньо, принизливо і жорстоко, протягом останніх років такі дії стали систематичними. Так, [PERSON] , протягом останніх 3 років постійно завдає ляпасів, ударів, штовхання, неодноразово заподіював тілесні ушкодження заявниці. В середньому такі факти тривали з періодичністю тиждень через тиждень, у зв`язку з чим, заявниця неодноразово зверталась до поліції. Також, [PERSON] принижує [PERSON] словесними образами, погрозами, приниження, залякування. Він постійно переслідує, розшукує заявника, якщо та переховується, вривається силоміць до житла. Крім того, заявником вказано про факти застосування до неї психологічного, економічного та сексуального насильства та загрози життю ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. У час призначений до розгляду справи, особи що приймають участь у розгляді справи у судове засідання не з`явились. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином. Заявник та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі. [PERSON] у судове засідання не з`явивсь, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про причини неявки або про неможливість розгляду заяви у його відсутність не надходило. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 серпня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі. 28.08.2020 року до початку розгляду заяви по суті від [PERSON] та [PERSON] , який діє в інтересах заявника на підставі доручення, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 19.05.2017 року шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 19.05.2017 р.). Від шлюбу мають дітей - синів: [PERSON] , який народився [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 01.08.2017 р.), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 10.01.2019 р.). За інформацією з ЄРДР 28.10.2019 року зареєстровано кримінальне провадження №12019230030002819 відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України, однак 21.11.2019 року вказане кримінальне провадження закрито за ч. 1 с. 284 КПК України. Також [PERSON] неодноразово зверталася до Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області із заявами про вчинення [PERSON] відносно неї кримінальних правопорушень, що підтверджується листом Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області від 10.12.2019, талоном повідомленням ЄО №14077. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.11.1996 року відділом приватизації Херсонського відділу Одеської залізниці, [PERSON] є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS] . З досліджених витягів з месенджера Вайбер встановлено, що [PERSON] застосовував до заявниці погрози, інші заходи психологічного насильства. V. Оцінка Суду. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суду було надано докази на підтвердження доводів вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] .. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справи про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та дослідженні докази, суд дійшов висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження в ході вирішення питання, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, свідками чого стають діти, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , оскільки [PERSON] , як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Беручи до уваги факти встановлені під час розгляду справи, суд зважає на високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного( як то звернення до правоохоронних органів) не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведений нею у заяві вид обмежувального припису буде забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved