Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ТОВ «Бахмут-Енергія» просить стягнути з відповідача [PERSON] суму основного боргу за теплову енергію за період з грудня 2015 року по квітень 2021 року у розмірі 35606,03 грн., а також судовий збір у розмірі 2270 грн., посилаючись на те, що, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачувала вартість послуг за використану теплову енергію квартири, в результаті чого за вказаний період часу утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання пред`явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про часткове визнання позовних вимог у межах строку позовної давності за період з 01 травня 2018 року до квітень 2021 року у розмірі 20152,31 грн., просив застосувати позовну давність у три роки та розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Бахмут-Енергія» є постачальником послуг з теплової енергії [PERSON] , яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить особовий рахунок\~\~№ [NUMBER] , відкритий на її ім`я, за що відповідач зобов`язана своєчасно вносити плату згідно з встановленими тарифами (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з\~ч.\~1\~ ст.\~9\~Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~ послуги»,\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію, за період з грудня 2015 року до березня 2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість у розмірі 35606,03 грн. (а.с. 5). На підставі\~ч.\~1\~ст.\~526\~ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України,\~загальна позовна давність встановлюється\~тривалістю у три роки. За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України,\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 14 травня 2021 року. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу за теплову енергію у межах строку позовної давності за період з 01 травня 2018 року до 31 березня 2021 року у розмірі 20152,31 грн. У задоволенні частини позовних вимог за період з 01 грудня 2015 року до 30 квітня 2018 року у розмірі 15453,72 грн. слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем обов`язку з оплати за послуги теплопостачання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 985,22 грн.

Outcome: partial