Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що підставою для звернення органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, ураховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при адміністрації Південного району міської ради від 12.09.2018 року протокол №12, є необхідність захисту прав та інтересів малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в силу свого віку не мають можливості захистити свої права на умови нормального розвитку та проживання. Відповідачка, громадянка України, [PERSON], [INFO], має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яких народила поза шлюбом, реєстрація актових записів народження дітей здійснена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Малолітніх дітей [PERSON] згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська 15 вересня 2017 року було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав останньої. Під час підготовки позовної заяви про відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав та слухання справи в судовому засіданні [PERSON] були роз'ясненні правові підстави щодо участі її у долі дітей, але за час перебування дітей у державних закладах, а в подальшому в дитячому будинку сімейного типу, мати жодного разу їх не відвідала, не поцікавилась станом їх здоров'я та розвитку. 12.02.2018 року згідно розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації № Р-55/0/298-1 [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання, де вони перебувають в теперішній час. [PERSON] не маючи об'єктивних причин, пов'язаних із станом здоров'я, до теперішнього часу не працевлаштувалась, будь-яких спроб щодо поліпшення матеріального становища, житлово-побутових умов та повернення дітей не застосувала. [PERSON] продовжує свій ганебний спосіб життя, зловживала і зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, належних висновків після відібрання дітей не зробила. Домоволодіння в якому мешкає, перетворила на притон, де збираються безхатченки та кримінальні особи. Змінити свій спосіб життя, відношення до материнських обов'язків наміру не має. Належних висновків після відібрання дітей не зробила, на шлях виправлення не стала, материнських почуттів до дітей не відчуває. На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, зазначили, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з ними в будинку сімейного типу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (ар.с.6), реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 313 від 06.07.2005 року, відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (ар.с.7), та [PERSON], [INFO] (ар.с.8), реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 129 від 10.02.2009 року, відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (ар.с.9). Відповідно до розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації Гапіч О.В. № Р-55/0/298-1 від 12.02.2018 року, дітей [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання (ар.с.10), де вони перебувають по теперішній час, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою виконкомом Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (ар.с.33). Відповідно до службової записки завідувача сектором з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Шляхто А.І. № 881/18-10 від 03.09.2018 року, на первинному обліку служби з 24.01.2018 року перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, за час перебування на обліку до служби жодних звернень від [PERSON] стосовно повернення дітей їй на виховання та утримання не надходило, долею дітей не цікавилася, питання не вирішувала (ар.с.11). Відповідно до висновку № 8/1244-7 від 04.10.2018 року адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зазначено, що позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відповідає інтересам дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (ар.с.12). На комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Південного району, яка відбулася 12.09.2018 року, члени комісії одностайно проголосували за доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками, не працює, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, не піклується про дітей, не створила належних умов для їх виховання та розвитку, не забезпечує їх матеріально. Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей, оскільки не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для їх виховання. Відповідачка у справі ні відзиву, ні заперечень проти позову не надала, за таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved