Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку квартири [ADDRESS], іншу половину спірної квартири залишити у власності [PERSON], посилаючись на те, що 10 серпня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. 18 серпня 2015 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. За час шлюбу, а саме: 09 жовтня 2002 року ними було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі - продажу від 09 жовтня 2002 року. Договір купівлі продажу та реєстрацію квартири було оформлено на відповідача по справі [PERSON] Відповідно до статті 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Шлюбний договір між ними не укладався та інших домовленостей відносно сумісного майна між ними не існувало, у зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частку квартири [ADDRESS], іншу половину спірної квартири залишити у власності [PERSON]. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві. В подальшому представник позивача у судовому засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти поділу спільного майна подружжя та визнання за позивачем права власності на ? частку спірного майна. В подальшому відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 10 серпня 2002 року виконавчим комітетом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження 10 серпня 2002 року зроблено запис за № 5 (а.с.3). Згідно із Договором купівлі-продажу від 09 жовтня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-2328, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 53,10 м.кв. (а.с.5). Право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстроване у Костянтинівському бюро технічної інвентаризації 24 жовтня 2002 року за реєстровим № 179 (а.с.5 зворот). Відповідно до копії звіту у стислій формі № 2 з оцінки майна від 11 квітня 2016 року оціночна вартість двокімнатної квартири площею 53,10 м. кв. на третьому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] складає 179 639,0 (сто сімдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять дев'ять) грн. (а.с.6). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2015 року шлюб між [PERSON], 1977 року народження, та [PERSON], 1977 року народження, зареєстрований 10 серпня 2002 року у виконкомі Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 5, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 29.08.2015 року (а.с.4, 39). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної власності подружжя (ч.2). Тож, виходячи з контексту наведеної норми квартира [ADDRESS] є спільної сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Статтею 68 СК України передбачено, щорозірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно із ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, суд вважає необхідним провести поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на ? ідеальну частку квартири [ADDRESS] та залишивши за [PERSON] право власності на ? ідеальну частку квартири [ADDRESS] Тож, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved