Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

З даним позовом від імені позивача звернувся її представник - адвокат Бірюков І.Ю., який в позовній вимозі позивача вказав, що з 14 серпня 2010 року сторони знаходились у шлюбі. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У березні 2012 року шлюб в судовому порядку був розірваний. Відповідач з 2014 року за місцем проживання дитини не з`являється, знаходиться в лавах незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», та постійно перебуває на непідконтрольній українській владі території. Долею дитини не цікавиться, втратив з нею усі зв`язки, самоусунувся від її виховання та утримання. Позивач ніколи відповідачу перешкод у спілкування з дитиною не створювала, що свідчить про те, що останній свідомо не бажає виконувати свої батьківські обов`язки. Також у позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач до суду не з`явився про час і місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позов не надавав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник третьої особи [PERSON] надав заяву, в якій він позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову з таких підстав. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини, де у частинах 2 і 3 цієї статті зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно дитини. В пункті 16 Постанови Пленуму № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Верховний Суд України зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області від 15 березня 2012 року дійсно підтверджується, що сторони з 14 серпня 2010 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який даним судовим рішенням був розірваний. Рішення набрало законної сили 27 березня 2012 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач в смт Станиця Луганська з 2014 року не проживає, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Дані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов за адресою проживання позивача, характеристикою на відповідача за місцем його зареєстрованого місця проживання, характеристиками позивача та дитини, а також довідкою про неотримання аліментів від 08.08.2018 № 16.27-34/1062, виданою Станично-Луганським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області. Висновком органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 03 жовтня 2018 року № 4039 визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] . Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки факти, викладені в ньому знайшли підтвердження на підставі наведених вище доказів в судовому засіданні, та свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини. За таких обставин, враховуючи, що відповідач відзив на позов не надав, суд вважає позов [PERSON] доведеним, тому його слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved