Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за Договором кредиту № 210/7/462 від 23 липня 2008 року у розмірі 12014,34 доларів США, що еквівалентно 298175,05 грн., а також судові витрати у справі, посилаючись на те, що 23 липня 2008 року позивач та [PERSON] уклали Договір кредиту № 210/7/462 від 23.07.2008 року, згідно із яких останній було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 15000,00 доларів США, зі сплатою 14 відсотків річних. 23.07.2008 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №210/8/381 від 23.07.2008 року, згідно умов якого [PERSON] зобов'язався перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором №210/7/462 від 23.07.2008 року. Зобов'язання позивача, визначені у Договорі кредиту, а саме п. 3.1.1, були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки. В порушення умов договору, [PERSON] протягом тривалого часу не здійснює погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту, у випадках прострочення [PERSON] строків сплати відсотків, визначених п.п. 2.4.,2.10. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1.,3.2.3.,3.3.14., кредитного договору, сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до п.3.2.3 Договору кредиту, кредитор має право вимагати дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати кредиту та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів (п.3.2.3.1 кредитного договору). Станом на 10.08.2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 12014,34 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.08.2016 року еквівалентно - 298175,05 грн., з яких: - заборгованість за кредитом - 7461,31 дол. США, що еквівалентно - 185176,75 грн.; - заборгованість за відсотками - 2449,16 дол. США, що еквівалентно - 60783,90 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1295,30 дол. США, що еквівалентно - 32147,10 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 808,57 дол. США, що еквівалентно - 20067,30 грн. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно із Договором кредиту № 210/7/462 від 23 липня 2008 року (далі - Договір кредиту), укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON], остання на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання отримала кредит у розмірі 15000,00 доларів США зі сплатою 14,0 відсотків річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, та з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 15 липня 2018 року (включно) (а.с.4-7). Відповідно до п.п. 3.3.7 Договору кредиту [PERSON] зобов'язалась забезпечувати своєчасно та в повному обсязі погашення кредиту із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1,2.4.,2.10. цього Договору. Позивач виконана взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту № 210/7/462 від 23 липня 2008 року, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 02-010 від 23 липня 2008 року (а.с.18). Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту належним чином не виконала. 23 липня 2008 року між позивачем, [PERSON], [PERSON] було укладено Договір поруки № 210/8/381 від 23.08.2008 року (а.с.11-12). Відповідно до п.1.1 Договору поруки [PERSON] зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту № 210/7/462 від 23.07.2008 року. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржника. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Станом на 10 серпня 2016 року [PERSON] має заборгованість за Договором кредиту у розмірі 12014,34 дол. США, що еквівалентно - 298175,05 грн., яка складається з такого: - заборгованість за кредитом - 7461,31 дол. США, що еквівалентно - 185176,75 грн.; - заборгованість за відсотками - 2449,16 дол. США, що еквівалентно - 60783,90 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 09.08.2015 року по 09.08.2016 року - 1295,30 дол. США, що еквівалентно - 32147,10 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 09.08.2015 року по 09.08.2016 року - 808,57 дол. США, що еквівалентно - 20067,30 грн. (а.с19-22). Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором кредиту неустойки: суми пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1295,16 дол. США, що еквівалентно - 32147,10 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 808,57 дол. США, що еквівалентно - 20067,30 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669\~УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані у м. Макіївка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідачі звільняється від сплати пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1295,16 дол. США, що еквівалентно - 32147,10 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 808,57 дол. США, що еквівалентно - 20067,30 грн. за Договором кредиту № 210/7/462 від 23 липня 2008 року. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до п.3.2.3.1 Договору кредиту кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів. Тож, з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором кредиту № 210/7/462 від 23 липня 2008 року у розмірі 9910,47 дол. США, що еквівалентно - 245960,65 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 7461,31 дол. США, що еквівалентно - 185176,75 грн.; заборгованість за відсотками - 2449,16 дол. США, що еквівалентно - 60783,90грн. Отже, позов слід задовольнити частково. У відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог стягує з відповідачів в рівних частках на користь позивача судовий збір у розмірі 3689,41 грн., тобто по 1844,70 грн. з кожного.

Outcome: partial