Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Згідно статті 56 Цивільного кодексу України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» одним з основних завдань районної державної адміністрації є забезпечення додержання прав і свобод громадян, зокрема і дітей. Малолітні та неповнолітні особи є особливою категорією населення, яка характеризується соціальною вразливістю та неспроможністю, внаслідок власного віку, звернутися до суду з метою реалізації належних неповнолітнім конституційних та процесуальних прав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється матір'ю сина [PERSON], [INFO]. У жовтні 2012 року у звязку з відсутністю власного житла, запасів продуктів харчування неповнолітню дитину позивачки поміщено до Херсонського обласного Будинку дитини на підставі її заяв, але рішенням Чаплинського районного суду від 28.03.2014 року дитину [PERSON], [INFO] було відібрано без позбавлення батьківських прав, зі стягненням аліментів на утримання дитини. Останні два роки дитина проживає у прийомній сімї [PERSON] в смт. Чаплинка, останній раз позивачка спілкувалась із дитиною у 2013 році, але вона просить суд повернути їй дитину, оскільки у теперішній час проживає у місті Херсон, має заробіток прибиральниці 100 гривень на добу, співмешкає з [PERSON], який має житло бабусі і також працює, отримуючи щоденний дохід 80 гривень. [PERSON] просить суд повернути їй дитину - [PERSON], [INFO]. Представники відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснивши, що 02.04.2015 року Чаплинська районна державна адміністрація надала висновок про доцільність повернення малолітньої дитини позивачці [PERSON], але під час відвідувань дитини матірю встановлено, що дитина і матір не налагодили психологічного контакту, тому адміністрація відкликала свій висновок про доцільність повернення дитини виходячи із інтересів дитини. Свідки у справі [PERSON], [PERSON] показали, що малолітній [PERSON] перебуває у їх прийомній сімї, але під час зустрічі дитини із матірю не відбулось належного контакту матері і дитини, [PERSON] повів себе знервовано, змінилась його поведінка, яка свідчить про відчуженість до матері. Свідок [PERSON] показав, що спів мешкає із [PERSON] і характеризує її з позитивної сторони. Вони проживають у будинку його бабусі і він клопоче про повернення дитини до біологічної матері, оскільки має намір допомагати у вихованні дитини. Дослідивши надані у справу докази, оглянувши надані у справу фото помешкання прийомної сімї, в якій перебуває малолітній [PERSON], заслухавши пояснення представників Чаплинської РДА Херсонської області, прокурора, який висловив думку про необхідність відмови позивачці у задоволенню її вимог, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Служби у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області про повернення дитини - [PERSON] - не підлягає задоволенню з наступного: Відповідно до ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Суд прийшов до висновку, що за своїми якостями позивачка у справі є такою особою, яка не змогла налагодити психологічний контакт із своєю дитиною, що свідчить про відсутність психо емоційного звязку, який є обовязковим елементом у забезпеченні належного здорового виховання дитини, тому позовні вимоги [PERSON] на час розгляду справи не обґрунтовані.

Outcome: dismissed