Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить: стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4459,24 грн., посилаючись на те, що у період з 26.09.2012 року по 11.10.2017 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач ухилявся від сплати допомоги на утримання дитини, позивач була вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки, який рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.07.2017 року задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Галас (на день ухвалення рішення [PERSON]) М.М. аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідачем рішення суду виконується неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.10.2018 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 14\~663,20 грн., з огляду на що позивач вважає, що наявні всі підстави для стягнення з [PERSON] на її користь пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 4459,24 грн. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, повідомивши суд засобом телефонного звязку, що оформлено відповідною телефонограмою, про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи від позивача не надійшло. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 01 грудня 2012 року, батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 480158 від 04.12.2012 року (а.с. 8). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.07.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.06.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, дружині присвоєно дошлюбне прізвище Галас (а.с. 7). Згідно розрахунку заборгованості № 594 від 01.10.2018 року, зробленого старшим державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Моргулєм В.С., станом на 01.10.2018 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], складає 14\~663,20 грн. (а.с. 11). Згідно зі ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.22 в своєї Постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної Постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Частиною 1 ст. 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn),\~де: ?p\~ загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1\~ нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1\~ кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2\~ нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2\~ кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An\~ нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn\~ кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмірі нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, визначивши її загальну суму. Така правова позиція висловлена в постанові [PERSON] Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц. З урахуванням викладеного, враховуючи, що розрахунок загальної суми пені за несплату аліментів зроблений позивачем на підставі зазначеної вище формули, наведеної в постанові [PERSON] Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, а відповідачем доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо, не надано, суд вважає такий розрахунок вірним, з огляду на що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved