Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № IКCАSHSTG.225779.001 від 05 лютого 2014 року в загальному розмірі 22282,04 грн., посилаючись на те, що 05 лютого 2014 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № IКCАSHSTG.225779.001, відповідно до п.п. 1.1 - 1.10 якого Банк надає [PERSON] у тимчасове, платне користування кредит у розмірі 12360,00 грн. на споживчі потреби строком до 04 лютого 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 0,001 % річних. Відповідно до п. п. 1.5, 1.6 кредитного договору Позичальник сплачує Банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 360,00 грн. у день укладення кредитного договору та комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі - 3,00 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Відповідач зобов'язався щомісячно, в період сплати, передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення, зазначеному в п.2.5. кредитного договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № IКCАSHSTG.225779.001 від 05 лютого 2014 року перед Позичальником виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 12360,00 грн. Проте, [PERSON], в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Внаслідок порушення [PERSON] умов кредитного договору, станом на 11 жовтня 2016 року заборгованість останнього по кредитному договору № IКCАSHSTG.225779.001 від 05 лютого 2014 року складає 22282,04 грн., з яких: - поточна заборгованість за кредитом - 1690,59 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 9631,84 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 31,80 грн.; - поточна заборгованість за комісією - 370,80 грн.; - прострочена заборгованість за комісією - 10382,40 грн. - штрафи/пеня - 174,61 грн. Представник позивача ПАТ «ВБР» Муравський О.В., який діє за довіреністю від 03 січня 2017 року № 2, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ «ВБР» та про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «ВБР» визнав частково, пояснивши, що 05 лютого 2014 року він уклав з позивачем кредитний договір та отримав кредитні кошти. З початком АТО на території Донецької області він втратив роботу. Крім того, його документи залишились на тимчасово неконтрольованій території, а саме у м. Донецьку. За вказаних обставин, він не мав можливості виконувати свої зобов'язання за кредитним договором. Також вважав, що позивачем неправомірно нарахована неустойка за порушення виконання зобов'язань, оскільки особам, які мешкають на території проведення АТО неустойка не нараховується. Просив розстрочити йому виплату боргу за кредитним договором. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВБР» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IКCАSHSTG.225779.001 від 05 лютого 2014 року (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 12360,00 грн. на споживчі потреби строком до 04 лютого 2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних, зі сплатою комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 360,00 грн. у день укладення кредитного договору та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі - 3,00 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати (а.с. 69-73). Пунктом 2.4 Кредитного договору визначено період сплати кредиту, комісії та процентів з 1-го по 20-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання даного договору. Згідно із пунктом 2.5 Кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п. 1.8 кредитного договору, згідно відповідно до графіку погашення (Додаток № 2). Відповідно до п.п. 4.2.1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та комісії, виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1349248 від 05 лютого 2014 року (а.с.21). [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, після 09 травня 2014 року платежів не здійснював (а.с.5). Дана обставина відповідачем у судовому засіданні не спростована. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості (а.с.5-17) заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 11 жовтня 2016 року складає 22282,04 грн., а саме: - поточна заборгованість за кредитом - 1690,59 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 9631,84 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 31,80 грн.; - прострочена заборгованість за процентами по кредиту - 370,80 грн.; - поточна заборгованість за комісією по кредиту - 10382,40 грн. - штрафи/пеня - 174,61 грн. Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним кредитним договором штрафів/пені у розмірі 174,61 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у [ADDRESS], яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати штрафу/пені у розмірі 174,61 грн. на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором № IКCАSHSTG.225779.001 від 05 лютого 2014 року. Отже, без врахування нарахованої пені, загальний розмір заборгованості відповідача за договором № IКCАSHSTG.225779.001 від 05 лютого 2014 року станом на 11 жовтня 2016 року становить 22107,43 грн., та складається з такого: 1690,59 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 9631,84 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 31,80 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 370,80 грн. - поточна заборгованість за комісією; 10382,40 грн. - прострочена заборгованість за комісією по кредиту. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за кредитним договором № IКCАSHSTG.225779.001 від 05 лютого 2014 року у загальному розмірі 22107,43 грн. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача [PERSON] щодо розстрочки уплати ним суми заборгованості за кредитним договором, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду, [PERSON] не надано. Тож, позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial