Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 19.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник всіх прав та зобовязань якого є публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк») (надалі Позивач/Банк/Кредитор) та фізичною особою [PERSON] надалі за текстом - «Відповідач», «Позичальник» було укладено Генеральний договір №105/30-18-6 (далі за текстом - «Договір кредиту»), згідно з умовами якого Позивач зобовязується надавати Відповідачеві грошові кошти в межах загального ліміту, що дорівнює 225000 (двісті двадцять пять тисяч) гривень 00 копійок на умовах визначених Договором кредиту та Додатковими угодами до нього; а Позичальник зобовязується повернути Кредит у строк та на умовах, визначених Договором кредиту та Додатковими угодами до нього; сплачувати проценти в розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах та комісії у розмірі та у порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додаткових угодах до Договору кредиту, (надалі за текстом - Кредит). 19.12.2006 року за Додатковою угодою № 1 до Договору кредиту (далі за текстом - Додаткова угода № 1) [PERSON], отримав в Дніпродзержинському відділенні Дніпропетровської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в рамках Договору кредиту у формі відновлювальної лінії, окремими частинами - «Траншами», з терміном користування кожним Траншем Кредиту не більше 90 (девяносто) календарних днів від моменту його надання, в межах максимального ліміту заборгованості 225000, 00 (двісті двадцять пять тисяч) гривень. Сплата відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно до 5 (пятого) числа включно, місяця наступного за звітним місяцем, за який нараховані відсотки. Кредит був наданий на споживчі потреби. Факт отримання кредитних коштів Позичальником згідно умов Додаткової угоди № 1, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника підтверджується наступними документами: листами - заявками на кредит; меморіальними ордерами та заявами на видачу готівки та випискою по рахункам. Згідно Додаткової угоди №5 від 27.06.2008 року до Договору кредиту, умови пункту 1 Додаткової угоди №1 від 19.12.2006 року змінено в частині збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 20,0 (двадцять) відсотків річних. 24.12.2007 року між Кредитором та Позичальником була укладена Додаткова угода №2 до Договору кредиту відповідно до якої, умови пункту 1 Договору кредиту змінено в частині збільшення Загального ліміту кредитування та встановлення його на рівні 313075,00 (триста тринадцять тисяч сімдесят пять) гривень. 24.12.2007 року за Додатковою угодою № 3 до Договору кредиту [PERSON], отримав в Дніпродзержинському відділенні Дніпропетровської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в рамках Договору кредиту у формі відновлювальної лінії, окремим частинами - «Траншами» в межах максимального ліміту заборгованості 88075,00 (вісімдесят вісім тисяч сімдесят пять) гривень та зі сплатою 14,5 (чотирнадцять цілих пять десятих) відсотків річних та з графіком змін максимального ліміту заборгованості щорічно рівними частинами. Сплата відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно до 5 (п'ятого) числа включно, місяця наступного за звітним місяцем, за який нараховані відсотки. Кредит був наданий на споживчі потреби. Факт отримання кредитних коштів Позичальником згідно умов Додаткової угоди № 3, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника підтверджується наступними документами: листами - заявками на кредит; меморіальними ордерами та заявами на видачу готівки та випискою по рахункам. Згідно Додаткової угоди № 6 від 27.06.2008 року до Договору кредиту, умови пункту 1 Додаткової угоди №3 від 24.12.2007 року змінено в частині збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 19,0 (девятнадцять) відсотків річних. Відповідно до п. п. 3.7., 4.3.4., 4.3.6., 4.3.7. Договору кредиту Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за фактичний час використання кредиту та можливі штрафні санкції у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений термін. Відповідно п. 5.1. Генерального договору у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, кредиту, комісій, передбачених умовами Договору кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідач не виконує (неналежно виконує) обовязки щодо своєчасного повернення основної суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування Кредитом. Позивачем Відповідачу були вручені повідомлення про виконання порушеного зобовязання, але багаторазові вимоги Позивача та переговори щодо погашення Відповідачем заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, пені та можливих штрафних санкцій не були виконані. Станом на 27.04.2016 року сума заборгованості по Договору кредиту складає 1294994,07 (один мільйон двісті девяносто чотири тисячі девятсот девяносто чотири грн.) грн. 07 копійок, з яких: - сума заборгованості за кредитом - 312991,87 (триста дванадцять тисяч девятсот девяносто одна гривня) грн. 87 коп.; - заборгованість за відсотками - 491518,83 (чотириста девяносто одна тисяча пятсот вісімнадцять гривень) грн. 83 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 159295,47 (сто пятдесят девять тисяч двісті девяносто пять гривень) грн. 47 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 176252,14 (сто сімдесят шість тисяч двісті пятдесят дві гривні) грн. 14 коп.; - розмір інфляційних витрат за кредитом - 73553,09 (сімдесят три тисячі пятсот пятдесят три гривні) грн. 09 коп.; - розмір інфляційних витрат за відсотками - 81382,67 (вісімдесят одна тисяча триста вісімдесят дві гривні) грн. 67 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Генеральним договором між Банком та Відповідачем (далі за текстом - «Відповідач» було укладено Договір іпотеки №105/24-129-6 від 19.12.2006 року (далі за текстом - «Договір поруки»). Згідно з п. 1.1. Договору іпотеки Відповідач зобов'язався відповідати перед Позивачем в повному обсязі за своєчасне виконання усіх його зобовязань за Генеральним договором. У звязку з приведенням діяльності ПАТ «Укрсоцбанк» у відповідність із Законом України від 17.09.2008 року «Про акціонерні товариства» 14.06.2010 року було змінено найменування Позивача на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк»). Це виявилося у заміні Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (Позивача). Тобто ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Позивачу належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК». На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Генеральним договором №105/30-18-6 від 19.12.2006 року та Додатковою угодою №105/30-18-6 від 24.12.2007 року в сумі 1294994,07 (один мільйон двісті девяносто чотири тисячі девятсот девяносто чотири грн.) грн. 07 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що він дійсно отримав кредит згідно Генеральної кредитної угоди № 105/30-18-6 та додатковими угодами до нього. Кредитування за цим договором здійснюється з 19.12.2006 року по 18.12.2011 року включно. Згідно з п 3.5 Генерального договору № 105/30-18-6 від 19.12.2006 року погашення кредиту здійснюється в строки/терміни, визначені цим договором та додатковими угодами до нього, але, у будь якому разі, повне погашення кредиту має бути здійснено не пізніше останнього дня строку дії Ліміту кредитування (до 18.12.2011р.). Згідно з п 1.3 додаткової угоди № 6 до генерального договору 105/30-18-6 від 19.12.2006 року з 01 січня 2011 року максимальний ліміт заборгованості становить 22018 грн. 00 коп. та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 18.12.2011 року включно. Остання проплата по кредитному договору була 02.06.2008 року. Таким чином строк для захисту своїх прав у Позивача минув 18.12.2014 року (тобто 3 роки). Позивач вже звертався за захистом своїх прав до суду у 2011 році, справа № 2-1603/10. Позовні вимоги залишені без розгляду ухвалою від 29 листопада 2010 року, копія ухвали надається. Така ж думка співпадає з Правовою позицією у справі №6-61 цс14. За договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача про стягнення заборгованості та відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимогах у повному обсязі, справу розглянути без його участі. Враховуючи вищенаведене у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 19.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник всіх прав та зобовязань якого є публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено Генеральний договір №105/30-18-6 згідно з умовами якого Позивач зобовязується надавати Відповідачеві грошові кошти в межах загального ліміту, що дорівнює 225000 (двісті двадцять пять тисяч) гривень 00 копійок на умовах визначених Договором кредиту та Додатковими угодами до нього, а Позичальник зобовязується вернути Кредит у строк та на умовах, визначених Договором кредиту та Додатковими угодами до нього; сплачувати проценти в розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах та комісії у розмірі та у порядку, значеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додаткових угодах до Договору кредиту (ар.с.15-18). 19.12.2006 року за Додатковою угодою № 1 до Договору кредиту [PERSON] отримав в Дніпродзержинському відділенні Дніпропетровської обласної філії Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» грошові кошти у тимчасове користування на мовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в рамках Договору кредиту у формі відновлювальної лінії, окремими частинами - «Траншами», з терміном користування кожним Траншем Кредиту не більше 90 (девяносто) календарних днів від моменту його надання, в межах максимального ліміту заборгованості 225000,00 (двісті двадцять пять тисяч) гривень. Сплата відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно до 5 (пятого) числа включно, місяця наступного за звітним місяцем, за який нараховані відсотки (ар.с.19). Згідно Додаткової угоди №5 від 27.06.2008 року до Договору кредиту, умови пункту 1 Додаткової угоди №1 від 19.12.2006 року змінено в частині збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 20,0 (двадцять) відсотків річних (ар.с.25). 24.12.2007 року між Кредитором та Позичальником була укладена Додаткова угода №2 до Договору кредиту відповідно до якої, умови пункту 1 Договору кредиту змінено в частині збільшення Загального ліміту кредитування та встановлення його на рівні 313075,00 (триста тринадцять тисяч сімдесят пять) гривень (ар.с.21). 24.12.2007 року за Додатковою угодою № 3 до Договору кредиту, [PERSON] отримав в Дніпродзержинському відділенні Дніпропетровської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в рамках Договору кредиту у формі відновлювальної лінії, окремим частинами - «Траншами» в межах максимального ліміту заборгованості 88075,00 (вісімдесят вісім тисяч сімдесят пять) гривень та зі сплатою 14,5 (чотирнадцять цілих пять десятих) відсотків річних та з графіком змін максимального ліміту заборгованості щорічно рівними частинами (ар.с.22-23). Сплата відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно до 5 (п'ятого) числа включно, місяця наступного за звітним місяцем, за який нараховані відсотки. Згідно Додаткової угоди № 6 від 27.06.2008 року до Договору кредиту, умови пункту 1 Додаткової угоди №3 від 24.12.2007 року змінено в частині збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 19,0 (девятнадцять) відсотків річних (ар.с.26). Відповідно до п. п. 3.7., 4.3.4., 4.3.6., 4.3.7. Договору кредиту Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за фактичний час використання кредиту та можливі штрафні санкції у разі невиконання кредитних зобовязань у визначений термін. Відповідно п. 5.1. Генерального договору у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, кредиту, комісій, передбачених умовами Договору кредиту, а також прострочення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (ар.с.6-14). Згідно розрахунку (ар.с.6-14), станом на 27.04.2016 року відповідач має заборгованість 1294994,07 (один мільйон двісті девяносто чотири тисячі девятсот девяносто чотири грн.) грн. 07 копійок, з яких: - сума заборгованості за кредитом - 312991,87 (триста дванадцять тисяч девятсот девяносто одна гривня) грн. 87 коп.; - заборгованість за відсотками - 491518,83 (чотириста девяносто одна тисяча пятсот вісімнадцять гривень) грн. 83 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 159295,47 (сто пятдесят девять тисяч двісті девяносто пять гривень) грн. 47 коп.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 176252,14 (сто сімдесят шість тисяч двісті пятдесят дві гривні) грн. 14 коп.; - розмір інфляційних витрат за кредитом - 73553,09 (сімдесят три тисячі пятсот пятдесят три гривні) грн. 09 коп.; - розмір інфляційних витрат за відсотками - 81382,67 (вісімдесят одна тисяча триста вісімдесят дві гривні) грн. 67 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Генеральним договором між Банком та Відповідачем було укладено Договір іпотеки №105/24-129-6 від 19.12.2006 року (ар.с.27-31). Згідно з п. 1.1. Договору іпотеки Відповідач зобов'язався відповідати перед Позивачем в повному обсязі за своєчасне виконання усіх його зобовязань за Генеральним договором. У звязку з приведенням діяльності ПАТ «Укрсоцбанк» у відповідність із Законом України від 17.09.2008 року «Про акціонерні товариства» 14.06.2010 року було змінено найменування Позивача на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк»). Це виявилося у заміні Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (Позивача). Тобто ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Позивачу належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК». Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». Разом з цим вирішуючи позовні вимоги позивача, суд виходив з наступного. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 259 ЦК України). Даних про те, що сторонами погоджено збільшення позовної давності матеріали справи не містять. У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист\~\~прав людини і основних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 .07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист\~\~прав людини і основних свобод 1950 року , Першого протоколу і протоколів №2, 4, 7 и 11 до Конвенціії», яка вступила в силу для України 11 .09. 1997 року, передбачено, що кожний має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого розповсюджується\~\~на всі питання тлумачення\~\~та\~\~застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), підкреслює, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду по спливу певного періоду після скоєння правопорушення. Строк позовної давності, який є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує декілька завдань, у т.ч. забезпечує юридичну визначеність\~\~та остаточність, запобігая порушенням прав відповідачів, які можуть статися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, які стали\~\~неповними за спливом часу» (п. 570 рішення від 20 .09.2011 року\~\~за заявою №14902/04 по справі ТОВ\~\~« Нефтяна компанія « Юкос » проти Росії»; п. 51 рішення від 22 .10 1996 року\~\~по заявам №22083/93, 22095/93 у справі\~\~«Стаббінгс та інші\~\~проти Об'єднаного Королівства»)». У п. 7 ч. 11\~ст. 11 Закону Украини «Про захист прав споживачів»\~передбачено ,що : «Кредитодавцю заборонено вимагати повернення кредиту, строк давності якого сплинув». У судовому засіданні встановлено, що згідно розрахунку заборгованості, остання проплата по кредитному договору №105/30-18-6_1 від 19.12.2006 року була 02.06.2008 року (ар.с.7). Також у судовому засіданні встановлено, що згідно розрахунку заборгованості, остання проплата по кредитному договору №105/30-18-6_3 від 24.12.2007 року була 01.07.2008 року (ар.с.11). Відповідно до п.3 Генерального договору №105/30-18-6 від 19.12.2006 року Кредитування за цим договором здійснюється з 19.12.2006 року по 18.12.2011 року включно, надалі за текстом «Строк дії Ліміту кредитування». Згідно з п 3.5 Генерального договору № 105/30-18-6 від 19.12.2006 року погашення кредиту здійснюється в строки/терміни, визначені цим договором та додатковими угодами до нього, але, у будь якому разі, повне погашення кредиту має бути здійснено не пізніше останнього дня строку дії Ліміту кредитування, тобто до 18.12.2011р. Відповідно до п.3 Додаткової угоди №1 від 19.12.2006р. до Генерального договору №105/30-18-6 від 19.12.2006 року зазначено, що повне погашення всіх Траншів Кредиту має бути здійснено не пізніше 18.12.2011 року (ар.с.19). Відповідно до п.1.3. Додаткової угоди №3 від 24.12.2007р. до Генерального договору №105/30-18-6 від 19.12.2006 року зазначено, що кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом до 18 грудня 2011року (ар.с.22). Відповідно до п.1. Додаткової угоди №5 від 27.06.2008р. до Генерального договору №105/30-18-6 від 19.12.2006 року зазначено, що кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом - до 18 грудня 2011року (ар.с.25). Згідно з п 1.3 додаткової угоди № 6 від 27.06.2008року до генерального договору 105/30-18-6 від 19.12.2006 року, кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом - до 18.12.2011 року включно (ар.с.26). Слід також зазначити, що згідно з частиною другою статті 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Постановою Верховного Суду України від 22.10.2014р. у справі №6-127цс14, яка в силу вимог\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України визначено наступне. За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). У даному випадку кінцевий строк повного погашення кредиту встановлено до 18 грудня 2011року. А отже за захистом своїх прав позивач повинен був звернутися в строк до 18 грудня 2014 року. В той же час відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності, яку мотивує тим, що законом встановлений строк позовної давності 3 роки, а позивач дізнався порушення свого права на своєчасне повернення коштів за кредитним договором з того часу, коли після останнього платежу настав строк внесення чергового платежу, але він так і не був внесений ним. Окрім цього кінцевий строк повного погашення кредиту встановлено до 18 грудня 2011року., але з невідомих причин банк до суду не звертався, тому просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строків позовної давності. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позов подано до суду 25.05.2016 р. (згідно штемпеля на конверті). Разом з цим кінцевий строк повернення кредиту є до 18.12.2011року, останні платежі на погашення кредиту відповідачем було здійснено 02.06.2008 року та 01.07.2008р. згідно розрахунку заборгованості, який було надано позивачем. Таким чином, позивач знав про свої порушені права з визначеної дати останнього платежу по кредиту та мав змогу звернутися до суду про їх захист, однак тривалий час зазначених дій не вчиняв і причин поважності пропуску цього строку в суді не довів. На підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, суд вважає, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити за спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed