Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

ЗОКС «Бескид» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 31.08.2007 року між ЗОКС «Бескид» та [PERSON] було укладено кредитний договір №927-07, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі на загальну суму 15 000 грн. із розрахунку 28% річних від суми залишку кредиту строком на 36 місяців, до 31.08.2010 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, ЗОКС «Бескид» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору №927-07 від 31.08.2007 року. Так, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2013 року було ухвалено стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 39 022,75 грн. Позивач вказує про те, що 07.07.2014 року на підставі виконавчого листа ЗОКС «Бескид» звернувся в РВ ДВС Ужгородського МРУЮ, яким було стягнуто тільки частину заборгованості в розмірі 3506,66 грн. Таким чином рішення суду виконано не повному обсязі, що свідчить про те, що відповідач продовжує користуватися грошовими коштами, у зв`язку з чим у позивача виникло право на відшкодування інфляційний втрат та 3% річних, передбачених ст.625 ЦК України. А тому, просить стягнути з [PERSON] на користь ЗОКС «Бескид» суму інфляційних витрат та трьох процентів на суму боргу по кредитному договору № 927-07 від 31.08.2007 року в розмірі 55 129,16 грн., яка складається з 48 498, 34 грн. - суми інфляційних витрат; 6 630,82 грн. - суми нарахованих відсотків (3% річних) та судового збору в сумі 1921,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України та Ухвали від 16.08.2019 року справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення та участю осіб. Представник позивача Штель О.М. у останнє судове засідання не з`явилася. Однак, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини між сторонами є цивільно - правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Так, згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. По справі встановлено, 31.08.2007 року між Закарпатською обласною кредитною спілкою «Бескид» і [PERSON] було укладено кредитний договір №927-07, згідно з яким відповідачем було отримано у кредит грошові кошти в розмірі 15 000 грн. із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28 % річних терміном на 36 місяців - до 31.08.2010 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] своїх зобов`язання за Кредитним договором № 927-07 від 31.07.2007 року не виконував, у зв`язку з чим ЗОКС «Бескид» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище Договором. Так, з наявної в матеріалах справи копії рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2013 року вбачається, що за результатами розгляду цивільної справи № 308/14573/13-ц за позовом Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судом ухвалено позов задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 39 022,75 грн. та 390,23грн. судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що за результатами розгляду цивільної справи № 308/14573/13-ц Ужгородським міськрайонним судом Закрапатської області 23.07.2014 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ЗОКС «Бескид» заборгованості за кредитним договором №927-07 від 31.08.2007 року в розмірі 39022, 75 грн. та судових витрат в розмірі 390,23 грн., який в подальшому звернуто до виконання до РВ ДВС МРУЮ в Закарпатській області. Згідно матеріалів справи, Ужгородським РВ ДВС МРУЮ з [PERSON] на користь ЗОКС «Бескид» стягнуто кошти на загальну суму 3506, 66 грн., а саме 01.12.2016 року - 189,71грн., 05.01.2017 року - 693,41грн., 10.02.2017 року - 997,50грн. та 29.09.2017 року - 1626,04грн. даний факт також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписків. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] несплаченою за рішенням суду від 24.12.2013 року залишається заборгованість в розмірі 35516,09грн. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року № 6-1946 цс 15 та постанові КЦС ВС № 459/3560/15-ц від 16.05.2018 року, які суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості, доданого до матеріалів справи, грошове зобов`язання відповідача перед ЗОКС «Бескид» на 26.12.2019 року становить 90 645,25 грн., з яких: ?5 516,09 грн. - частина невиплаченої заборгованості за кредитом встановленої рішенням суду від 24.12.2013 року; ?6 630,82 грн. - нарахована заборгованість у вигляді 3% річних згідно ст.625 ЦК України на основну прострочену заборгованість за період 09.01.2014 року по 30.11.2019 року у зв`язку з невиконанням рішення суду, ?48 498, 34 - інфляційні витрати згідно ст.625 ЦК України за період 09.01.2014 року по 30.11.2019 року у зв`язку з невиконанням рішення суду. Так як [PERSON] рішення Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2013 року добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов`язання, то у позивача виникло обґрунтоване право вимагати в якості відшкодування, передбачені ст. 625 ЦК України, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для доведення перед судом свого порушеного права та задоволення даного позову в повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути в користь ЗОКС «Бескид» судові витрати в сумі 1921,00 гривню судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved