Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 1. 06.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укртелеком» про визнання протиправною бездіяльністю дій відповідача щодо безпідставного стягнення коштів за завідомо ненадану послугу, не надання вибору кількості переданої (отриманої) з мережі Інтернет інформації та по-секундної тарифікації місцевого телефонного зв`язку, зобов`язавши забезпечити надавати такий вибір та можливість здійснювати оплату за фактично отримані послуги. 2. 25.06.2019 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, категорично заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, вважаючи їх безпідставними, стверджуючи про відповідність наданих послуг вимогам законодавства в сфері телекомунікацій та локальних актів ПАТ «Укртелеком» /а.с.14-55/. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 3. 27.06.2019 року позивач в судовому засіданні надав уточнену позовну заяву. 4. 27.06.2019 року представник відповідача в судовому засіданні висловив згоду про готовність до розгляду справи з врахуванням вимог уточненої позовної заяви. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою суду від 10.06.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження /а.с.10/. 6. 27.06.2019 року протокольною ухвалою було прийнято уточнену позовну заяву до розгляду. 7. Судом, на виконання вимог п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, було роз`яснено учасникам судового процесу про наслідки вчинення або ж невчинення ними процесуальних дій. IV. Пояснення учасників справи. 8. Представник позивача заявлені уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві. 9. Представник відповідача вимоги [PERSON] вважає безпідставними та просив відмовити в задоволенні позову. V. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 10. Між сторонами виник спір щодо надання телекомунікаційних послуг, порядку їх обліку та оплати. 11. З обставин, які згідно з ч.1 ст.82 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, з огляду на відсутність обґрунтованих сумнівів щодо їх достовірності, судом встановлено, що позивач є абонентом телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», а саме послуг телефонії та Інтернет. 12. Окрім того, сторонами було визнано факт правомірності припинення ПАТ «Укртелеком» з 27.03.2019 року надання позивачеві послуг за Інтернет та з 14.05.2019 року послуг місцевого телефонного зв`язку з підстав наявності відповідної заборгованості, що підтверджується письмовими квитанціями /а.с.5-8/. 13. Позивач стверджував про ненадання ПАТ «Укртелеком» йому права вибору, як споживачеві, на щосекундну тарифікацію місцевого телефонного зв`язку та фіксовану тарифікацію Інтернет з подальшою оплатою виключно за отримані послуги. VІ. Оцінка Суду. 14. Статтею 33 Закону України «Про телекомунікації» /далі - Закону/ встановлено обов`язок споживачів телекомунікаційних послуг виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. 15. Вказаний обов`язок споживачів кореспондується з правом провайдера телекомунікаційних послуг на скорочення переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг /ст.38 Закону/. 16. Відповідно до п.72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 295 від 11.04.2012 року /далі - Правил/ у разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства. 17. З огляду на вимоги чинного законодавства та позицію позивача, суд вважає правомірними дії ПАТ «Укртелеком» щодо припинення з 27.03.2019 року надання послуг Інтернет та з 14.05.2019 року - телефонії з подальшим їх відновленням вже після сплати заборгованості. 18. Вимоги позивача в частині стягнення ПАТ «Укртелеком» кошти за період ненадання послуг Інтернет (з 27.03.2019 року по 30.05.2019 року) суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно вимог п.54 Правил - час, протягом якого послуги не надавалися з вини абонента абонентна плата нараховується в повному обсязі, якщо інше не передбачено договором. В даному випадку, наявність заборгованості позивачем не заперечується, а відтак його вина в ненаданні відповідачем послуг Інтернет є очевидною. 19. Посилання позивача на приписи п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.36 Закону за фактичних обставин справи є абсолютно не релевантним. 20. З приводу вимог позивача щодо переведення ПАТ «Укртелеком» його як споживача послуг на щосекундну тарифікацію телефонного зв`язку та фіксований обсяг Інтернет, суд звертає увагу, що останній добровільно погодився отримувати послуги надані відповідачем, в тому числі і з урахуванням попередньо запропонованими тарифними планами. Обставин, які б унеможливлювали реалізацію права споживача відмовитись від наданих відповідачем послуг, судом не встановлено. 21. Окрім того, слід зазначити, що ПАТ «Укртелеком» здійснює облік та тарифікацію телефонних розмов посекундно, однак визначальним для оплати є не їх кількість /для місцевих розмов/, а фіксований розмір щомісячної плати за обраний споживачем відповідний тарифний план. 22. Позивач в силу ст.3 ЦПК України має право на звернення до суду, вважаючи порушення ПАТ «Укртелеком» його прав як споживача, однак суд відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. 23. Враховуючи вище викладене, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. VІІ. Розподіл судових витрат. 24. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивач при зверненні до суду на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову - відмовлено, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed