Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 12.11.2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь суму необлікованої електричної енергії в розмірі 1646, 98 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що в ході проведення працівниками АТ «Херсонобленерго» рейду 25.11.2017 року, за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення без порушення схеми обліку, відповідач був відключений від споживання електричної енергії за заборгованість за спожиту електричну енергію. Вказане відповідно до п. 42 ПКЕЕН є порушенням. У зв`язку з виявленими порушеннями правил користування електричною енергією було складено акт №232128 від 25.11.2017 року. Розмір необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією, розраховано на підставі Акту №232128 відповідно до вказаних нормативних актів, становить 1646, 98 грн. В добровільному порядку вартість необлікованої електричної енергії, в наслідок порушення правил користування електричною енергією відповідачем не відшкодовано, всього сума не сплачених коштів на рахунок АТ «Херсонобленерго» складає 1646, 98 грн., що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 11.01.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 11.01.2021 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 03.02.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у раніше поданій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому права такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З поштового повідомлення №7300310058652, яке повернулося на адресу суду у зв`язку за закінченням терміну зберігання, вбачається, що відповідач позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження від 03.12.2020 року не отримала. Отже, у встановлений судом в ухвалі від 03.12.2020 року строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав, у судові засідання, призначені на 11.01.2021 року, 03.02.2021 року відповідач повторно не з`явився. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 25.11.2017 року в ході проведення працівниками ПрАТ «Херсонобленерго» рейду, за адресою: [ADDRESS] , о/р №0973071, виявлено порушення правил користування електричною енергії, а саме: самовільне підключення до електромережі, яка не є власністю енергопостачальника, без порушення схеми обліку. У зв`язку з виявленими порушеннями, складено акт про порушення №232128 від 25.11.2017 року відносно [PERSON] , [INFO] , акт складено в присутності останньої. [PERSON] повідомлено про її право внести зауваження до акту, однак жодних зауважень відповідачем не зазначено та вона підписалася в акті. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний №239350954 від 29.12.2020 року відповідач [PERSON] є власницею ј квартири [ADDRESS] . За договором №0973071 від 15 березня 2006 року [PERSON] є споживачем послуг електропостачання, які надає АТ «Херсонобленерго» за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] . 06.07.2017 року абонента по о/р № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , попереджено про відключення електричної енергії у зв`язку з виниклою заборгованістю у розмірі 689, 15 грн. Розмір вартості спожитої необлікованої електричної енергії відповідачем розрахований на підставі актів відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, та становить по акту №232128 від 25.11.2017 року 1646, 98 гривень, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії ХМВЕ по розгляду актів про порушення ПКЕЕ (ПКЕЕн), інші питання №146 від 18.12.2017 року. ІV. Оцінка Суду. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», ст.ст.24-27 «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. за № 1357, із наступними змінами та доповненнями (надалі ПКЕЕН) та методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656. Відповідно до ст. 27 закону України «Про електроенергетику», чинному у вказаній нормі на час виявлення порушення, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: (п.2) крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Закон України «Про електроенергетику», «Правила користування електричною енергією для населення», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, (чинні на час виникнення спірних відносин), окрім визначення побутових споживачів як осіб, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю, вказують на необхідність більш широкого розуміння даного терміну в інших випадках, в тому числі при самовільному підключенні до об`єктів електроенергетики, розкраданні електричної енергії. Так, за ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно з ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії. Згідно з п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції на час виявлення порушень, споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За таких умов відповідачі, які проживають за вищевказаною адресою, фактично є споживачами, положення «Правил користування електричною енергією для населення», в тому числі в частині прав енергопостачальника (п.37), обов`язків споживача (п.48), оформлення претензій, підлягають до застосування. Відповідно до п.37 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених ПКМ України від 26.07.99 р. № 1357, Енергопостачальник має право: перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку. Пунктом 53 Правил визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Дослідженим у судовому засіданні витягом з протоколу №146 від 18.12.2017 року підтверджується зміст виявленого порушення, причетність відповідача до нього, додатком до протоколу вказано розрахунок по акту. Відповідно до пункту 1.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією даний нормативно-правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2. Методики). Пунктом 2.7. Методики прямо встановлено порядок визначення обсягу та вартості самовільно спожитої електричної енергії в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1. Методики, та за умови відсутності у такого споживача договору про постачання електричної енергії. Розмір заподіяних збитків, розрахований відповідно до Методики, становить 20461,39 грн. Суд зауважує, що акт про порушення правил користування електричною енергією є підтвердженням виявленого порушення за адресою місця проживання відповідача. За доведеною наявністю самовільного підключення з`ясування вини не вимагається, адже правовідносини не регулюються положеннями ст. 1166 ЦК України. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи, що на підставі зібраних доказів у справі встановлено, що [PERSON] допустила порушення правил користування електричної енергії, внаслідок самовільно підключення до мережі не належних оператору систем, без порушення схеми обліку, чим завдала позивачу матеріальної шкоди, доказів та обґрунтувань того, що нарахування суми збитків відбувалось неправомірно нею надано не було. Суд враховує, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надано. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в розмірі 1646, 98 грн., у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного доручення №1256 від 23 жовтня 2020 року позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved