Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Згідно даних паспорта заявника [PERSON] з 21.11.1997 зареєстрована в домоволодінні [ADDRESS] (а.с.5-7). Згідно даних паспорта [PERSON] , померлого [INFO] , він був зареєстрований з 24.11.1997 в квартирі [ADDRESS] (а.с.11). Заявник [PERSON] та [PERSON] , померлий [INFO] , у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідно акту ТОВ «УЮТ-2011» від 22.07.2020, [PERSON] та [PERSON] , померлий [INFO] , з 1997 року по момент смерті останнього, проживали однією родиною з веденням спільного господарства, побуту, виконанням обов`язків притаманних подружжю (а.с.21). [INFO] [PERSON] помер (а.с.19). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно (а.с.13-16). Згідно довідки завідувача Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 11.02.2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Вказаний висновок неодноразово використовувався Верховним Судом, зокрема у постановах від 18 березня 2019 року у справі №357/6408/17, від 05 квітня 2019 року у справі №387/938/17, від 16 травня 2019 року у справі №467/404/17. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу заявник [PERSON] , посилається на покази свідків, та акт від 22.07.2020 затверджений начальником дільниці №1 ТОВ «УЮТ-2011». Однак зазначений акт не підтверджує самого факту ведення спільного побуту та господарства, а начальник дільниці №1 ТОВ «УЮТ-2011» своєю печаткою і підписом лише «затвердив» підписи осіб зазначених в акті, від допиту яких її представник адвокат Богославський А.С. відмовився в судовому засіданні. Таким чином, оскільки факт проживання заявника [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , однією сім`єю, ведення спільного господарства, існування спільного побуту та взаємних прав і обов`язків у період з 1997 року по день смерті [PERSON] не підтверджено достатніми належними доказами, суд вважає необхідним заяву [PERSON] залишити без задоволення.

Outcome: dismissed