Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Звертаючись до суду позивачка на підставі вимог статті 183, 192 СК України заявляє вимоги, а саме: - зміну стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Високе, Охтирського району, Сумської області на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 всіх видів заробітку, та не менше 10 розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту подачі заяви до суду. В мотивування позовних вимог позивач вказав: Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 січня 2012 року з відповідача, [PERSON] , [INFO] були стягнуті аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) гривень на місяць. В зв`язку з тим, що моя життєва ситуація змінилась, а відповідач офіційно працює і має достатній заробіток він може надавати на утримання сина, який вже школяр і йому необхідно розвиватись, учитись в спеціальних секціях, які потребують додаткових витрат, я змушена звернутись до суду про зміну розміру аліментів, а саме - стягувати аліменти в процентному розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка на позові наполягала, яки й визнав відповідач. Дослідивши докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини: Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 січня 2012 року з відповідача, [PERSON] , [INFO] були стягнуті аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) гривень на місяць З моменту призначення аліментів за вищевказаним рішенням витрати на утримання дитини, що пов`язано забезпеченням її фізичного здоров`я значно зросли. Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає: Згідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, N 2402-III передбачено: Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог статті 180 СК України визначено: Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України визначено: За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вимогами статті 182 ч.1, 2 СК України визначено: 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами ч.1 ст.191 СК України визначено: Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтею 192 ч.1 СК України визначено: Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу встановлених обставини, відповідно до вказаних норм закону, на думку суду, вимога позивача про зміну розміру стягнення з відповідача аліментів на дитину у заявленому розмірі, щомісяця, не суперечить означеним вимогам закону. Так, вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вказані норми закону, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, зміна розміру аліментів не передбачена з часу звернення до суду, а тому вимоги підлягають частковому задоволенню. Статтею 39 ч.1 п.5 Закону України «Про виконавче провадження визначено: Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; З вищевказаного огляду встановлених обставини, суд вважає, що виконавчий з урахуванням зміни розміру аліментів не підлягає подальшому виконанню.

Outcome: partial