Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

згідно позовної заяви управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області просило: стягнути із [PERSON] надміру виплачену державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 1 960,61 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що [PERSON] призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.12.2017 року до 31.05.2018 року в розмірі 4 940,49 грн. Підставами для її призначення стали заява, декларація про доходи та майновий стан сім`ї, довідка про неотримання аліментів, довідка про отримання допомоги по безробіттю, що подані 29.12.2017 року. За результатами перевірки, що проведена на підставі п. 27 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 встановлено, що з 03.04.2018 року [PERSON] втратила статус безробітної в зв`язку із поданням заяви та проведене перерахунок призначеної їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Внаслідок перерахунку у [PERSON] виникла заборгованість, яку вона в добровільному порядку погашати не бажає. [PERSON] відзиву не надала, своєї позиції щодо заявлених вимог не висловила. 04.02.2019 року відкрите провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження. Згідно ст. 223 ЦПК України, розгляд справи в судовому засіданні від 03.04.2019 року відкладений, у зв`язку із першою неявкою відповідача. 14.06.2019 року розгляд справи проведений за відсутності сторін, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: відповідач повідомлявся про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, а представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення у справі та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. З письмових доказів встановлено, що [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та одиноким матерям. До заяви додавались: декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, довідка про неотримання аліментів, довідка про реєстрацію [PERSON] , як безробітної. Рішенням від 10.01.2017 року управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради призначило [PERSON] державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в розмірі: з 01.12.2017 року до 31.05.2018 року 4 940,49 грн. При її розрахунку врахована допомога по безробіттю, в загальному розмірі 7 679,98 грн. Згідно листа Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості від 04.05.2018 року № 635-03 [PERSON] знято з обліку безробітних, в зв`язку із невідвідування центру без поважних причин. Рішенням від 10.05.2018 року управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради припинило виплату державної соціальної допомоги з 01.05.2018 року. Забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям передбачено Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 (далі - Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям). Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї; середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. Згідно ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога не призначається у випадку, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, безпосередньо та через керівника та уповноважених ним осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Відповідно до п. 20 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, соціальна допомога призначається на шість місяців. Згідно п. 27 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Суд зазначає, що органи соціального захисту населення наділяються правом визначати обсяг надміру виплачених коштів, встановлювати строки їх повернення, повідомляти про обсяг надміру виплачених коштів, провадити щомісячні відрахування та у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішувати питання про їх стягнення у судовому порядку, лише у тому випадку, коли сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан. Встановлено, що [PERSON] знята з обліку безробітних, в зв`язку із невідвідування центру без поважних причин. Отже, за ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» вона не має права на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради правомірно відмовило у її виплаті, а частина виплачених коштів в розмірі 1 960,61 грн. за законом вона має повернути. Вказані обставини [PERSON] не спростовані, доказів сплати виплаченої їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не надано. Таким чином, за викладених обставин позов слід задовольнити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 762 грн. судового збору слід стягнути із відповідача. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved