overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] доводиться батьком [PERSON], якій [INFO] виповнилося 18 років. Як вбачається з довідки, яка мається у матеріалах справи, [PERSON] навчається на 2-му курсі за спеціальністю - «Туристичне та готельне обслуговування» Київського технікуму готельного господарства з терміном навчання з 01 вересня 2013 року по 01 лютого 2016 року на контрактній основі, стипендії не отримує. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON] будучи повнолітньою і продовжуючи навчання у середньо-спеціальному навчальному закладі на контрактній основі потребує матеріальної допомоги, а її батько - [PERSON] є працездатним, має можливість влаштуватися на роботу і в змозі надавати таку допомогу, однак враховуючи той факт, що на даний час на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей від другого шлюбу - 2004 та 2013 років народження, крім того, згідно рішення Борзнянського районного суду від 13 червня 2013 року [PERSON] сплачує аліменти на повнолітню сестру позивачки - [PERSON], яка також продовжує навчання, в твердій грошовій сумі - 350 гривень щомісячно, тому вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь його доньки - [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, яка складає 250 гривень щомісячно, до закінчення нею навчання у середньо-спеціальному навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] доводиться батьком [PERSON], якій [INFO] виповнилося 18 років. Як вбачається з договору про навчання, копія якого мається у матеріалах справи, [PERSON] навчається в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя за заочною формою навчання з освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» на контрактній основі з терміном навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON] будучи повнолітньою і продовжуючи навчання у вищому навчальному закладі на контрактній основі потребує матеріальної допомоги, а її батько - [PERSON] будучи працездатним і маючи постійне місце роботи і стабільний доход взмозі її надавати, тому вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь матері [PERSON] - [PERSON] аліменти в частці від його доходу, яка складає ? частину всіх видів доходу щомісячно, до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] доводиться батьком [PERSON], якому 25 квітня 2015 року виповнилося 18 років. Як вбачається з довідки за №393 від 30.09.2014 року, копія якої мається у матеріалах справи, [PERSON] навчається на 2-му курсі факультету фізичного виховання Чернігівського національного педагогічного університету імені Т.Г.Шевченка за денною формою навчання за державним замовленням з терміном навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON] будучи повнолітнім і продовжуючи навчання у вищому навчальному закладі за державним замовленням потребує матеріальної допомоги, а його батько - [PERSON] будучи працездатним і маючи постійне місце роботи і стабільний доход взмозі її надавати, тому вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь матері [PERSON] - [PERSON] аліменти в частці від його доходу, яка складає 1/6 частину всіх видів доходу щомісячно, до закінчення ним навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] доводиться батьком [PERSON], якому [INFO] року виповнилося 18 років. Як вбачається з довідки за №393 від 30.09.2014 року, копія якої мається у матеріалах справи, [PERSON] навчається в Борзнянському державному сільськогосподарському технікумі за денною формою навчання відділення «Організація і технологія ведення фермерського господарства» за державним замовленням з терміном навчання з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON] будучи повнолітнім і продовжуючи навчання у середньо-спеціальному навчальному закладі за державним замовленням потребує матеріальної допомоги, а його батько - [PERSON] будучи працездатним і маючи постійне місце роботи і стабільний доход взмозі її надавати, тому вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь матері [PERSON] - [PERSON] аліменти в частці від його доходу, яка складає ? частину всіх видів доходу щомісячно, до закінчення ним навчання у середньо-спеціальному навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] доводиться батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], якій 17 жовтня 2012 року виповнилося 18 років. Як вбачається з довідки, яка мається у матеріалах справи, [PERSON] навчається на 1-му курсі спеціальності «Облік і аудит» Київського державного економіко-технологічного університету транспорту терміном навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року на контрактній денній формі навчання, при цьому стипендії не отримує. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах суд вважає, що [PERSON]А, будучи повнолітньою і продовжуючи навчання у вищому навчальному закладі потребує матеріальної допомоги, а її батько [PERSON] являючись пенсіонером МВС взмозі її надавати, тому вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, до закінчення донькою навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Згідно кредитного договору № 2001316506601 від 23.05.2019 Банк надав [PERSON] кредит. (а.с.7-15). У зв`язку з невиконанням зобов`язань по кредитному договору, станом на 08.12.2020, відповідно розрахунку утворилась заборгованість в розмірі 32401грн. 41коп. (а.с.17). Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством: Відповідно до ст.ст.526, 527, 530, 611 ЦК України та ст. 5 Кредитного договору - позичальник повинен сплатити штраф за кожен випадок порушення своїх обов`язків передбачених умовами кредитного договору в тому числі за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання також за порушення п.п.4.3.1-4.3.4 кредитного договору щодо інформування Банку про свій фінансовий стан, зміну місця проживання, інших обставин, які можуть впливати на виконання Позичальником взятих на себе обов`язків по Кредитному Договору. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 08.12.2020 року становить 32401грн. 41коп. і складається з наступних сум: заборгованість за кредитом - 19999грн. 21 коп., заборгованість по процентам - 12102грн. 20 коп., заборгованість по комісії - 300грн.. Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2102 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті 526, 527, 530, 599,1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог . Таким чином позов підлягає задоволенню, з [PERSON] слід стягнути на користь Банку заборгованість за кредитом - 19999грн. 21 коп., заборгованість по процентам - 12102грн. 20 коп., заборгованість по комісії - 300грн., разом 32401грн. 41коп.. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 2102грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Згідно кредитного договору №LGXRRX07050436 від 13.06.2007 року відповідачем - [PERSON] у позивача було отримано кредит у розмірі 1066грн.77коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти /щомісячний платіж/ для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач, посилаючись на вищезгадані обставини, а також на те, що відповідач не виконує умов договору, у зв'язку з чим станом на 29.01.2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 861грн.26коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 9423грн.19коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 15207грн.15коп.; штраф /фіксована частина/ у сумі 500грн. та штраф /процентна складова/ у сумі 1274грн.58коп., звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача на його користь 27266грн.18коп. та судові витрати по оплаті судового збору у сумі 272грн.66коп.. У судовому засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву /а.с.22/, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З копії договору №LGXRRX07050436 від 13.06.2007 року /а.с.5-9/ вбачається, що сторони дійсно уклали договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1066грн.77коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до розрахунку заборгованості за договором №LGXRRX07050436 від 13.06.2007 року, заборгованість станом на 29.01.2014 року становить 27266грн. 18коп. /а.с.4/. Згідно платіжного доручення /а.с.1/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 272грн.66коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Згідно кредитного договору №К-1763/29.03.2013-Кр від 29 березня 2013 року /далі Договір/ відповідачем [PERSON] у позивача був одержаний кредит у сумі 7000грн.. Згідно пп.в п.5.4.3 Договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за фактичний строк користування кредитом у випадку перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%. Поточна заборгованість відповідача за основною сумою станом на 04.02.2014р. становить 85% /4914грн.63коп./. З моменту підписання договору та отримання грошей відповідач проплатила за кредит сім разів /останній 22.10.2013 року/ та більше платежів не надходило. Відповідно до п.3.3 Договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною договору. Позивач, посилаючись на вищезгадані обставини, а також на те, що відповідач [PERSON] не виконує умов Договору, у зв'язку з чим, станом на 04.02.2014 року виникла заборгованість по кредиту у сумі 4914грн.63коп. та по відсоткам за користування кредитом - у сумі 4018грн. 64коп., звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 8933грн.27коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 243грн.60коп.. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З копії кредитного договору №К-1763/29.03.2013-Кр від 29 березня 2013 року /а.с.6-7/ вбачається, що відповідачу [PERSON] був наданий кредит у розмірі 7000грн., про що свідчить видатковий касовий ордер №116 від 29.03.2013 року /а.с.5/. З розрахунку заборгованості /а.с.8/ вбачається, що сума заборгованості за кредит становить 8933грн. 27коп.. Згідно платіжного доручення №232 від 5 лютого 2014 року /а.с.1/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243грн.60коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Згідно медичного свідоцтва про народження № 1176 від 30.09.2016 року, виданої у м.Донецьку Донецької області (тимчасова непідконтрольна територія України у Донецькій області), гр. [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS], [INFO] народила хлопчика вагою 4.000 грамів. Вказана медична довідка не відповідають законодавству Україна, а тому отримати дійсне свідоцтво про народження не можливо, про що заявнику повідомили у відмові, зацікавлена особа. Заявник у судове засідання надала письмову заяву про розгляд її заяви у письмовому провадженні. Зацікавлена особа до суду надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного: Відповідно до вище вказаного медичного свідоцтва про народження, гр. [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS], [INFO] народила хлопчика вагою 4.000 грамів, дана подія підтверджується фото дитини з батьками, обмінною картою пологового будинку, відомості пологового відділення, про породіллю, первинним патронажем до ново родженого та іншими документами. Суд вказане приймає як належний доказ. Згідно відповіді зацікавленої особи, на звернення, встановлено, що зареєструвати народження дитини можливо лише рішенням суду про встановлення факту народження особи в певний час. Відповідно до 257 ч.1 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України її. 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 257-1 ч.3 ЦПК України, У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 259 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Згідно медичного свідоцтва про народження № 374 від 18.07.2016 року, виданої у м.Макіївка Донецької області (тимчасова непідконтрольна територія України у Донецькй області), гр. [PERSON] , яка мешкає у [ADDRESS] , у акушерському відділенні міської лікарні № 2 м. Макіївка, 11.07.2016 року народила хлопчика вагою 3600.0 гр. Вказана медична довідка не відповідають законодавству Україна, а тому отримати дійсне свідоцтво про народження не можливо, про що заявнику повідомили у відмові, зацікавлена особа. Заявник у судове засідання надала письмову заяву про розгляд її заяви у письмовому провадженні. Зацікавлена особа до суду надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного: Відповідно до вище вказаної медичної довідки заявниця народила хлопчика у вказаний час, дана подія підтверджується обмінною картою пологового будинку,протоколом ультразвукового дослідження. Суд вказане приймає як належний доказ. Згідно відповіді зацікавленої особи, на звернення, встановлено, що зареєструвати народження дитини можливо лише рішенням суду про встановлення факту народження особи в певний час. Відповідно до 257 ч.1 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України її. 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 257-1 ч.3 ЦПК України, У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 259 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Згідно медичного свідоцтва про народження № 533 від [INFO], виданої у м.Макіївка Донецької області (тимчасова непідконтрольна територія України у Донецькй області), гр. [PERSON] [INFO] , яка мешкає у [ADDRESS] у акушерському відділенні ПЦ Макіївка [INFO] народила дівчинку вагою 3050.0 гр. Вказана медична довідка не відповідають законодавству Україна, а тому отримати дійсне свідоцтво про народження не можливо, про що заявнику повідомили у відмові, зацікавлена особа. Заявник у судове засідання надала письмову заяву про розгляд її заяви у письмовому провадженні. Зацікавлена особа до суду надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного: Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 533 від [INFO], виданої у м.Макіївка Донецької області (тимчасова непідконтрольна територія України у Донецькй області), гр. [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS] у акушерському відділенні ПЦ Макіївка [INFO] народила дівчинку вагою 3050.0 гр., дана подія підтверджується фото дитини з батьками, обмінною картою пологового будинку, талон №3 відомості пологового відділення, про породіллю, первинним патронажем до ново родженого 05.07.2016 року, з висновком лікаря про годування новонародженого. Суд вказане приймає як належний доказ. Згідно відповіді зацікавленої особи, на звернення, встановлено, що зареєструвати народження дитини можливо лише рішенням суду про встановлення факту народження особи в певний час. Відповідно до 257 ч.1 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України її. 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 257-1 ч.3 ЦПК України, У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 259 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved