Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

З позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» вбачається, що 15 жовтня 2012 року при виїзді з другорядної дороги сполученням с. Радивонівка с. Семенівка, [PERSON], керуючи службовим автомобілем марки ВАЗ 21043, державний номерний знак [NUMBER], що належить ПА «Агроінвест», в стані алкогольного спяніння, не обрав безпечної швидкості руху, не надав дорогу транспортним засобам, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Мерседес, державний номерний знак 15747 під керуванням [PERSON], що призвело до пошкоджень транспортних засобів та були спричинені тілесні ушкодження одному з пасажирів ТЗ Мерседес державний номерний знак 15747, а саме [PERSON] Як вказує позивач, цивільна відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» за полісом ОСЦПВВНТЗ №АВ7474207. Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, на підставі зібраних документів та відповідно до страхового акта 1.101.12.02567/VESK02931 від 03.02.2014 року, виплатила їй страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №87713 від 04.02.2014 року у розмірі 23288 грн. Позивачем зазначено, що відповідно до вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області, вказана ДТП сталась з вини водія транспортного засобу марки ВАЗ 21043, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] Згідно зі ст.38.1.1. Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до цієї норми закону, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, оскільки відповідач [PERSON] знаходився в стані алкогольного спяніння, що встановлено вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області. Позивач вказує, що [PERSON] було відправлено регресну вимогу №2147/2 від 11.07.2014 року з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем [PERSON] не сплачено. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що [PERSON] як особа, яка винна в ДТП, що мала місце 15.10.2012 року та призвела до заподіяння шкоди, по якій було виплачено страхове відшкодування, в добровільному порядку не здійснив відшкодування заподіяної шкоди (згідно регресної вимоги за вих. №2147/2 від 11.07.2014 року), а також посилаючись на положення ст.993 ЦК України, позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з нього 23288 грн. в порядку регресу та судові витрати по справі (а.с.а.с.2-3). В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність та про підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі (а.с.50). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, 04.02.2016 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання заявлених позовних вимог ПАТ «АХА Страхування» до нього у повному обсязі (а.с.63). Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 16.02.2016 року у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.06.2013 року, який набрав законної сили 08.07.2013 року [PERSON], [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено за те, що він, 15.10.2012 року близько 50 хв. на першу годину, керуючи службовим автомобілем [NUMBER], що належить ПА «Агроінвест» в стані алкогольного спяніння, при виїзді другорядної дороги не нерегульоване перехрестя з головною дорогою Київ-Харків-Довжанський, порушуючи вимоги знаку 2.1. «Дати дорогу» і п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав дороги транспортним засобам, які рухалися по головній дорозі, та виїхавши на головну дорогу, допустив зіткнення з мікроавтобусом марки «MERSEDES BENZ 312 D» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який перевозив пасажирів. У результаті ДТП водію мікроавтобуса марки «MERSEDES BENZ 312 D» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], пасажиру [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя; пасажирам цього мікроавтобуса [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя (т.1 а.с.а.с.18-27). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні (до внесення змін у дану правову норму - у кримінальній справі), що набрав законної сили є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.06.2013 року щодо [PERSON] з вказаних у ч.4 ст.61 ЦПК України питань має преюдиціальне значення при розгляді цивільного позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» за полісом ОСЦПВВНТЗ №АВ7474207 (а.с.33). Страхова компанія, за заявою потерпілої особи [PERSON], зібраних документів та відповідно до страхового акта 1.101.12.02567/VESK02931 від 03.02.2014 року, виплатила йому ([PERSON]Є.) страхове відшкодування у розмірі 23288 грн., що підтверджується платіжним дорученням №87713 від 04.02.2014 року (а.с.а.с.13,14,15-16,17,34). Відповідачу [PERSON] було відправлено регресну вимогу №2147/2 від 11.07.2014 року з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем [PERSON] не сплачено (а.с.35). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Згідно ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі. У відповідності до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. У відповідності до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України (на яку в обґрунтуванні позову також посилається позивач), до страховика ([PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст.38.1.1 пп. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З матеріалів справи вбачається, що в добровільному порядку [PERSON] не здійснив відшкодування позивачу у справі ПАТ «АХА Страхування» заподіяної шкоди (виплаченої суми страхового відшкодування) згідно регресної вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» за вих. №2147/2 від 11.07.2014 року (а.с.35). В контексті даного позову та спірних правовідносин сторін суд відмічає наступне. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.27 постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» звертає увагу на те, що у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобовязанні (заміна активного субєкта) зі збереженням самого зобовязання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Також, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема, ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Отже, за своєю суттю мова йде про необхідність розрізнення понять «регрес» і «суброгація». При розгляді даних спірних правовідносин сторін суд також враховує висновки, що викладені у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року у справі №6-112цс13 та у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 року про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. З матеріалів справи вбачається і це сторонами не заперечується, що [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», за заявою потерпілої особи, зокрема, в межах розгляду даного спору, [PERSON], зібраних документів та відповідно до страхового акта 1.101.12.02567/VESK02931 від 03.02.2014 року, виплатило йому страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №87713 від 04.02.2014 року у розмірі 23288 грн., отже, виходячи з положень ст.27 Закону України «Про страхування», ст.38.1.1 пп. «а» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.993 ЦК України (суброгація), до страховика перейшло право вимоги до винної в заподіянні майнової шкоди особи ([PERSON]В.), який керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що підтверджено вироком суду, який набрав законної сили. Таким чином, кошти в сумі 23288 грн. (які були виплачені як страхове відшкодування потерпілому [PERSON]Є.) підлягають стягненню з заподіювача майнової шкоди [PERSON] в судовому порядку на підставі ст.993 ЦК України (на яку також посилається позивач в обґрунтуванні заявленого позову). При цьому суд враховує положення ч.1 та ч.2 ст.11 ЦПК України про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, що подані відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, аналізуючи безпосередньо визнання відповідачем позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд, виходячи з меж та суті заявлених позовних вимог та правовідносин, що виникли між сторонами, з урахуванням досліджених матеріалів справи, приймає визнання відповідачем [PERSON] позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, судові витрати по справі, що підтверджені документально (сплачений судовий збір) в розмірі 1218 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved