Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

З урахуванням уточнених позовних вимог [PERSON] просить: - визнати незаконною та скасувати постанову приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] від 04 грудня 2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії; - зобов'язати приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] видати [PERSON], як резиденту України, свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), яка має розмір 2,3690 га (кадастровий №1822087600:01:000:0517), призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, належить [PERSON] на праві власності згідно Державного акта на право власності на землю; на земельні ділянки загальною площею 0,60 га (кадастрові №№№ 1822087600:02:002:0462, 1822087600:02:002:464, 1822087600:02:002:0465) для ведення обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в [ADDRESS], що належали [PERSON], яка померла [INFO], спадщину прийняв її чоловік [PERSON], але спадкових прав не оформив. В обґрунтування позовних вимог вказала, що є резидентом Україну, тому підстави для оподаткування її спадщини в розмірі 15-17% як для іноземців відсутні. Позивач і її представник у судовому засіданні позовну заяву підтримали, посилаючись на викладені у ній обставини, просили вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач позов визнав частково. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступних підстав. Згідно положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених особами вимог та на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст. 10, 60 цього Кодексу, визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] проживали в житловому будинку [ADDRESS] 12 листопада 2001 року [PERSON] подарувала позивачу вказаний будинок в селі Троянів, що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченого 12.11.2001 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр. №4446. Після смерті батьків відкрилася спадщина, яка підлягає розподілу між дітьми. В установлений законом строк позивач звернулася для прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON]. Останнім було заведено спадкову справу за №77/2012. Спадкове майно складається із земельних ділянок загальною площею 0,60 га (кадастрові номери 1822087600:02:002:0462, 1822087600:02:002:464, 1822087600:02:002:0465) для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства (присадибна земельна ділянка), що знаходяться в [ADDRESS], та належали [PERSON], 1927 року народження, що померла [INFO], спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; із земельної ділянки площею 2,3690 га (кадастровий №1822087600:01:000:0517) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Троянівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та належить [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №237101. 4 грудня 2013 року [PERSON] подала через свого представника правоустановчі документи, що підтверджують належність права власності на земельні ділянки померлим батькам, приватному нотаріусу [PERSON] 6 грудня 2013 року приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, не являється резидентом України, тому повинна наперед сплатити до бюджету податок з доходу фізичної особи за ставкою 15-17% вартості успадкованого майна, що складає 12888 грн. 44 коп. При цьому, приватний нотаріус [PERSON] послався на дію ч. 2 п. 174.1 ст. 174 Податкового кодексу України, консультацію фахівців Державної податкової служби в Житомирській області. З питанням щодо сплати позивачем, як спадкоємцем, податку на дохід з вартості об'єкту спадщини приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] звернувся до державної податкової служби в Житомирській області (лист №460/01-16 від 15.11.2012 року). В листі приватний нотаріус просив надати консультацію щодо порядку встановлення (визначення) позивачу статусу резидента. У відповіді за №20/63/10/17-131 від 13.12.2012 року за підписом заступника голови ДПС у Житомирській області Власюка Г. М. зроблено посилання на п. п. 14.01.213 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу України, Закон України «Про імміграцію», ст. 3 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4, 5, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Оскільки чіткої межі між резидентом і нерезидентом України зазначені нормативні акти не містять, а статус зазначених осіб різний, службовець зазначає, що нотаріус є особою відповідальною за перевіркою правильності сплати податку фізичною особою-іноземцем, то обов'язок визначення статусу резидента України у платника податку-іноземця покладається на нотаріуса, що посвідчує договори дарування, купівлі-продажу майна, видає свідоцтва на спадщину. Таким чином, нотаріус зобов'язаний самостійно визначити статус іноземця як фізичної особи, обґрунтувати його, а потім прийняти рішення про сплату податку на доходи з вартості спадкового майна як резидента чи нерезидента України. Згідно п. п. 14.1.213 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України нерезидентом вважається фізична особа, яка не є резидентом. Фізична особа - резидент - це фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі, якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні, якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні. Таким чином, Податковий кодекс не пов'язує статус резидента чи нерезидента з громадянством особи або її національністю. Центр життєвих інтересів позивача знаходиться в Україні. [PERSON] проживає в [ADDRESS], де зареєстрована згідно тимчасової посвідки від 28.04.2005 року про постійне місце проживання. Будинок є її приватною власністю, дане житло вона утримує, робить ремонти та покращання, обробляє присадибну земельну ділянку, регулярно сплачує податок на землю, що підтверджується відповідними довідками Троянівської сільської ради Житомирського району. У даному селі також проживає її рідний брат із своєю сім'єю. В силу вказаного, [PERSON] є резидентом України. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що відмова у вчиненні нотаріальної дії, сама дія чи нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмову у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи вищевикладене, постанова приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] від 4 грудня 2013 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії підлягає скасуванню. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] видати [PERSON], як резиденту України, свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (пай), належить відмовити, оскільки втручання у професійну діяльність приватного нотаріуса в такий спосіб є передчасним.

Outcome: partial