Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні, 27.10.2007 року між АКБ «Правекс - Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1536-017/07Р строком до 27.10.2027 року, за умовами якого позивач надав [PERSON] кошти в розмірі 15000 доларів США зі сплатою 11,3% річних за користування кредитом. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 63 долари США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до п.4.2 кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в п.1.2 кредитного договору. Крім того, позичальник повинен сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної у п.1.2 кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування грошовими коштами. З метою забезпечення належного виконання відповідачкою [PERSON] зобовязань за кредитним договором, 27.10.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №1536-017/07Р, за умовами якого поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав повністю, але [PERSON] свої зобовязання порушила, внаслідок чого станом на 29.05.2015 року в неї виникла заборгованість в сумі 20000,62 долари США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 12354 долари США, заборгованість за процентами - 4482,64 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом - 1416,31 доларів США, неустойка (пеня) за процентами - 1747,67 доларів США. Крім того представник позивача зазначив, що кредитний договір не припинив свою дію достроково, незважаючи на те, що настали умови передбачені в п.4.4. договору, оскільки припинення строку користування кредитом відповідно до п.4.4 договору є правом, а не обовязком банку, яким він в даному випадку не скористався, так як не повідомив письмово позичальника про таку обставину. Таким чином строк дії договору не закінчився. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс - Банк» заборгованість за кредитним договором № 1536-017/07Р від 27.10.2007 року в розмірі 16836,64 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом 12354 долари США, заборгованість за процентами 4482,64 доларів США. Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс - Банк» судовий збір в розмірі 5813 гривень 54 копійки. Відповідачка [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали. Відповідачі подали спільну заяву про застосування позовної давності, в якій просили застосувати наслідки спливу позовної давності, що є підставою для відмови в позові. Представник пояснив, що 27.10.2007 року між позивачем та [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір, згідно п.4.1 якого позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 63 долари США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Разом з тим, згідно п.4.4 кредитного договору, сторони шляхом підписання даного договору дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п.1.2 даного договору, припиняється достроково на 10 день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. За даними розрахунку заборгованості, зробленими банком та поясненнями [PERSON], погашення боргу за кредитним договором останній раз проводилося 13.03.2012 року, а отже до 10.04.2012 року позичальник черговий щомісячний платіж не здійснила, тому початком перебігу строку позовної давності необхідно вважати 11.05.2012 року. Враховуючи строк дії кредитного договору, п.4.4 договору, дату останнього внесення відповідачкою коштів на погашення кредиту 13.03.2012 року та момент звернення банку до суду - 16.11.2015 року, представник вважає, що строк позовної давності закінчився. Зазначив, що аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 року у справі № 6-25388ск15. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 жовтня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №1536-017/07Р, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит в іноземній валюті на загальну суму 15000 доларів США на споживчі цілі, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна. Кредит надано [PERSON] строком з 27.10.2007 року до 27.10.2027 року зі сплатою 11,3 відсотків річних. Для забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, 27.10.2007 року між АКБ «Правекс - Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та [PERSON] був укладений договір поруки №1536-017/07Р, за умовами якого останній зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №1536-017/07Р від 27.10.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 27.10.2027 року у розмірі 15000 доларів США та будь - якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Згідно п.1.3 вказаного договору поруки, поручитель надав свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за даним договором зобов'язання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору або у випадку внесення змін до кредитного договору та/або до даного договору кредитором в односторонньому порядку. Свої зобовязання за кредитним договором відповідачка [PERSON] виконувала неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1536-017/07Р від 27.10.2007 року станом на 29.05.2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 20000,62 долари США, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 12354 долари США, - заборгованість за відсотками 4482,64 долари США, - неустойка (пеня) за несвоєчасне погашення кредиту 1416,31 доларів США, - неустойка (пеня) за несвоєчасне погашення відсотків 1747,67 доларів США. Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Водночас, в судове засідання відповідачі подали спільну письмову заяву про застосування позовної давності, в якій просили застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.ст.256, 257, 267 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п.п.1.2, 4.1 кредитного договору №1536-017/07Р від 27.10.2007 року, кредит надається позичальникові строком з 27.10.2007 року до 27.10.2027 року зі сплатою 11,3 відсотків річних. Позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на рахунок позивача рівними частинами в сумі 63 долара США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відповідно до п.п.4.4 кредитного договору №1536-017/07Р від 27.10.2007 року, шляхом підписання даного договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п.1.2 даного Договору, припиняється достроково на 10 день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника. Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу (правові позиції Верховного Суду України, висловлені у справах № 6-20цс14 від 19.03.2014 року, № 6-31цс15 від 03.06.2015 року). За даними розрахунку заборгованості та поясненнями [PERSON], часткове погашення заборгованості, яка виникла за попередні періоди, останній раз було 13.03.2012 року, отже до 10.04.2012 року [PERSON] черговий щомісячний платіж не здійснила, тому початком перебігу позовної давності є 11.04.2012 року. Таким чином, перебіг позовної давності за вимогами кредитора розпочався 11.04.2012 року і до моменту звернення до суду з даними позовними вимогами 16.11.2015 року строк позовної давності сплинув. Крім того, враховуючи зміст п.4.4 кредитного договору №1536-017/07Р від 27.10.2007 року, який носить імперативний, зобовязальний характер для його сторін, суд приходить до висновку, що вказаний кредитний договір припинив свою дію достроково, з 10.05.2012 року. Твердження представника позивача, що п.4.4 кредитного договору надає банку право дострокового припинення строку користування кредитом, яким він не скористався, оскільки не надіслав на адресу боржника письмового повідомлення про це, суд не приймає до уваги та вважає безпідставними, так як вони не базуються на вимогах закону та умовах договору. Оскільки п.4.4 кредитного договору є обовязковим для його сторін, тому перебіг строку позовної давності в даному випадку слід рахувати на 10 день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем пропущено строк позовної давності, а відповідачі в судовому засіданні заявили про застосування наслідків спливу позовної давності, тому в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed