Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Згідно позовної заяви, усних пояснень позивача в судовому засіданні, [INFO] помер її батько [PERSON], який на момент смерті проживав [ADDRESS], після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,47 га., яка розташована на території Сусловецької сільської ради Летичівського району і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно заповіту від 10.03.2013 року все своє майно [PERSON] заповів їй. Дружина [PERSON], а її мати [PERSON] не заперечує проти оформлення нею спадщини. 10.02.2014 року нотаріусом їй повідомлено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], рекомендовано звернутись до суду. Посилаючись на те, що не було відомо про шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, важке матеріальне становище, просить визначити додатковий строк на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Представник Сусловецької сільської ради Летичівського району в судовому засіданні 06.03.2014 року позовні вимоги визнав повністю та вказав, що причини, на які посилається позивач дійсно є поважними, не заперечує проти задоволення позовної заяви. В назване судове засідання представник сільської ради не з'явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви вказала, що відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON] Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до змісту ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України: право на спадкування мають особи, визначені у заповіті або за законом; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с. 5). Після одруження 05.10.1993 року [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 6). Згідно заповіту від 10.03.2010 року, [PERSON], [INFO], все своє майно заповів у власність [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років (а.с. 7). Згідно державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №810906 від 26.11.2002 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,47 га, яка розташована на території Сусловецької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Із довідки Сусловецької сільської ради Летичівського району від 10.02.2014 року вбачається, що [PERSON] постійно і на день смерті [INFO] проживав один за адресою [ADDRESS] (а.с. 11). Листом від 10.02.2014 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори повідомлено [PERSON] що вона пропустила строк прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON], рекомендовано звернутись до суду для продовження строку прийняття спадщини (а.с. 10). З листа Летичівської державної нотаріальної контори від 12.03.2014 року, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.03.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] спадкова справа не відкривалась. Таким чином, оскільки прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, позивачу з причин юридичної необізнаності не було відомо про спосіб прийняття спадщини, в інший спосіб, ніж звернення до суду, захистити своє право не може, спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, заяви про відмову від спадщини позивач не подавала, з матеріалів справи не вбачається, що спадщина визнана судом відумерлою, відповідачі визнають позов, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved