Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути з Костянтинівського державного хімічного заводу: -заборгованість по заробітній платі в розмірі 5766 грн. 46 коп., -середній заробіток за час затримки розрахунку за період часу з 01 лютого 2013 року по 25 серпня 2016 року включно у розмірі 101460 грн.06 коп., -компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1284 грн.70 коп.,- посилаючись на те, що він перебував у трудових відносинах із Костянтинівським державним хімічним заводом, де працював за трудовими угодами. 31 січня 2013 року трудові відносини між ним та Костянтинівським державним хімічним заводом були припинені. На момент припинення правовідносин відповідач не провів з ним повного розрахунку, а саме не виплатив суму боргу у розмірі 5766,46 грн. Дана сума боргу не виплачена йому відповідачем по теперішній час. За затримку розрахунку при звільненні відповідач повинен виплатити йому середній заробіток в загальній сумі 101460,06 грн., а також компенсацію втрати частини заробітної плати за період з 01 лютого 2013 року по 25 серпня 2016 року в сумі 1284 грн. 70 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 2012 року [PERSON] уклав із Костянтинівським державним хімічним заводом трудову угоду, відповідно до умов якої позивач зобовязався на свій ризик організувати виконання певних робіт до 31.10.2012 року включно по ССЦ (відділенню технічної кислоти). Відповідно до п.2.1 Трудового угоди за виконану роботу відповідач оплачує позивачу 5138,00 грн. (а.с.38). Позивач належним чином виконав свої обов'язки за трудовою угодою від 30 вересня 2012 року, про що свідчить Акт виконання робіт до трудової угоди, підписаний сторонами 01.11.2012 року (а.с.39). 31 жовтня 2012 року [PERSON] уклав із Костянтинівським державним хімічним заводом трудову угоду, відповідно до умов якої позивач зобовязався на свій ризик організувати виконання певних робіт до 30.11.2012 року включно по ССЦ (відділенню технічної кислоти). Відповідно до п.2.1 Трудового угоди за виконану роботу відповідач оплачує позивачу 4762,00 грн. (а.с.40). Позивач належним чином виконав свої обов'язки за трудовою угодою від 31 жовтня 2012 року, про що свідчить Акт виконання робіт до трудової угоди, підписаний сторонами 03.12.2012 року (а.с.41). 30 листопада 2012 року [PERSON] уклав із Костянтинівським державним хімічним заводом трудову угоду, відповідно до умов якої позивач зобовязався на свій ризик організувати виконання певних робіт до 31.12.2012 року включно по ССЦ (відділенню технічної кислоти). Відповідно до п.2.1 Трудового угоди за виконану роботу відповідач оплачує позивачу 3200,00 грн. (а.с.42). Позивач виконав свої обов'язки за трудовою угодою від 31 листопада 2012 року, про що свідчить Акт виконання робіт до трудової угоди, підписаний сторонами 17.12.2012 року. Відповідно до даного Акту за виконану роботи замовник оплачує виконавцеві 1000,00 грн. (а.с.43). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1). Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.2). Згідно із довідкою Костянтинівського державного хімічного заводу від 12.08.2016 року № 463 заборгованість відповідача за трудовими угодами перед [PERSON] складає 5766 грн.46 коп. (а.с.49). За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за трудовими угодами в загальному розмірі 5766,46 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати у розмірі 1284,70 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 101460,06 грн. суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.\~ Стаття 626 Цивільного кодексу України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Трудова угода, на відміну від трудового договору,\~за своєю суттю є цивільно-правовим договором, тобто договором підряду чи договором про надання послуг, і регулюється Цивільним кодексом України. Суттю цивільно - правових відносин як підряду, відповідно до статті\~837 ЦК України, є те, що одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконану роботу. Отже, з юридичного розуміння, трудові стосунки між сторонами при укладанні договору не виникають. Сторонами таких угод будуть замовник і виконавець, а не працівник і власник (роботодавець). Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК Україну у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Законодавчі гарантії щодо оплати праці передбачені трудовим законодавством на виплату винагороди за трудовою угодою не поширюються. Виходячи зі змісту досліджених судом трудових угод між сторонами, актів виконаних робіт до трудових угод та трудової книжки на імя [PERSON], суд приходить до висновку, що між сторонами існували цивільно-правові відносини, а тому підстав для застосування до даних правовідносин вимог Закону України «Про компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати» та вимог ст. 117 КЗпП України суд не вбачає. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід відмовити. Тож, позов [PERSON] слід задовольнити частково. Згідно із ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial