Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Звернувшись до суду із цим позовом, представник АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що 22 серпня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зобов`язавшись слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту та вчасно погашати заборгованість. \~ \~ \~ \~Втім, своїх зобов`язань відповідач не дотримався, внаслідок чого станом на 05 липня 2018 року має заборгованість перед банком у сумі 15 060,11 грн., а саме : 2 663,83 грн. за відсотками, нарахованими за користування кредитом; 13 480,66 грн. - пенею, а також за штрафами, як то, його фіксованою частиною у розмірі 500,00 грн. та процентною складовою у розмірі 693,34 грн. \~ \~ \~ \~У зв`язку із таким, позивач через свого представника просив стягнути вказану заборгованість із відповідача на його користь, а так само і сплачений ним судовий збір за подання цього позову у розмірі 1\~762, 00 грн. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, надав до заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а у разі неявки відповідача - не заперечує проти ухвалення заочного рішення ( а.с. 34). Відповідач у судове засідання також не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, причин своєї неявки не зазначив. При цьому, відповідач будь яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, або ж клопотань до суду не направляв, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування всіх умов, визначених ч.1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи, що підтверджується відповідною заявою його представника. При цьому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалось,\~позаяк,\~жоден із\~учасників справи\~у судовому\~засіданні присутнім\~не був.\~ За таких обставин, суд, перевіривши доводи, на які посилається позивач, оцінивши надані йому докази з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до такого. Зокрема, суд установив, що 22 серпня 2013 року відповідач підписав Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодився із тим, що ця Анкета заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг, укладений між ним та позивачем. За умовами укладеного між сторонами договору, позивач отримав кредит розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім того, умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов`язань. Статтями 526, 530\~ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Та як установив суд у цьому випадку, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором хоча й виконував, проте, несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 5 060,11 грн., а саме : 2 663,83 грн. за відсотками, нарахованими за користування кредитом; 13 480,66 грн. - пенею, а також за штрафами, як то, його фіксованою частиною у розмірі 500,00 грн. та процентною складовою у розмірі 693,34 грн. Але частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. А за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (1\~статті 1054 ЦК України). При цьому, згідно зі\~статтею 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на ці положення закону та установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо за нарахованими відсотками є обґрунтованими і підлягають до задоволення у заявленому розмірі, тобто стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 663,83 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за користування кредитом. Проте, у цілому позов не може бути задоволений повністю. Зокрема, суд не погоджується із вимогою позивача про стягнення з відповідача пені зокрема, виходячи із такого. Як слідує із позовної заяви та наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивач пред`явив вимогу не лише про стягнення пені, а й штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6. Умов та правила надання банківських послуг. Між тим, відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України), а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України).\~ Тож, можна зробити висновок, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, тобто, строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, свідчить про недотримання положень\~статті 61 Конституції України\~ в частині заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що є недопустимим. Тлумачення статей\~3\~та\~549 ЦК України\~дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6\~статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру. Як видно із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, сума нарахованої ним пені є вищою за заборгованість за нарахованими відсотками. Водночас, як слідує із того ж розрахунку, відповідач погашає заборгованість за кредитом, як то, здійснив останній платіж у липні 2018 року. За таких обставин, при виборі виду неустойки, яку належить стягнути з відповідача, суд вважає розумним і справедливим відмовити позивачу у стягнення саме пені. А як наслідок, вимога позивача про стягнення пені у сумі 13 480,66 грн. за умови пред`явлення вимоги про стягнення штрафів, не підлягає до задоволення. У зв`язку із цим, частковому задоволенню підлягає і вимога про стягнення процентної складової штрафу. Так, згідно Тарифів обслуговування кредитних карт штраф нараховується з розрахунку: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Та оскільки заборгованість за відсотками, як установив суд, у сумі становить 2 663,83 грн., то відповідно процентна складова штрафу розраховується наступним чином : 2 663,83 х 5%= 133,19 грн. Вимог ж про стягнення фіксованої складової штрафу підлягає до задоволення у розмірі 500,00 грн. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у цьому випадку з відповідача на користь позивача підлягають стягненню : 2 663, 83 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за користування кредитними коштами, 133,19 грн. процентної складової штрафу та 500,00 грн. його фіксованої складової. Тобто, у цілому, на загальну суму 3 297,02 грн., що становить собою сукупність цих платежів, які підлягають до стягнення. Стосовно ж стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1\~762, 00 грн., то суд виходив із правила, установленого ч.1 ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 385,70 грн. судового збору, що становить 21,89 % від сплаченого позивачем розміру судового збору, позаяк, позов задоволено на 21,89 % від пред`явленої суми. З\~цих мотивів,

Outcome: partial