Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року на користь повнолітнього сина [PERSON], [INFO], до закінчення ним навчання (01.07.2019 року), з 500 грн. до 200 грн., посилаючись на те, що у зв'язку із погіршенням стану здоров'я не в змозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що стягнута з позивача сума аліментів не забезпечує всіх потреб відповідача, повязаних з навчанням. Позивач ухилявся від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Має у власності автомобіль, а тому в змозі сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. до закінчення ним навчання на денному відділенні Національного гірничого університету - 1 липня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що 6 березня 2016 року у позивача стався внутрішньомозковий крововилив в праву скроневу область з лівостороннім помірним геміпарезом, обумовленим гіпертонічною хворобою ІІІ ступеня. У зв'язку із зазначеною хворобою позивач у період з 06.03.2016 року по 24.03.2016 року, з 25.04.2016 року по 05.05.2016 року та з 04.07.2016 року по 18.07.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні. Позивачу рекомендовано постійно приймати підтримуючу терапію та проходити щорічно періодичне лікування. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що матеріалами справи доведено, що з часу стягнення з позивача за рішенням суду аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, стан його здоров'я погіршився, у зв'язку з чим він вимушений витрачати додаткові кошти на підтримуючу терапію та періодичне лікування. Зокрема, як вбачається з виписки з медичної карти [PERSON], останньому у звязку із порушенням мозкового кровообігу, обумовленого гіпертонічною хворобою, рекомендовано нагляд у невропатолога та сімейного лікаря, стаціонарне лікування 1-2 рази на рік, а також вживання наступних медичних препаратів: вазар, валопід, кардіомагніл, метамакс, кавінтон. Отже, з урахуванням стану здоров'я позивача, його сімейного та матеріального стану, виходячи з обсягу додаткових витрат, які позивач несе у зв'язку з захворюванням, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина, необхідно зменшити з 500 грн. до 300 грн. щомісячно. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково. Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 367,49 грн.

Outcome: partial