Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять зобов'язати виконавчий комітет Костянтинівської міської ради надати їм жиле приміщення, рівноцінне належній на праві власності квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що їм на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] На підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради від 26 грудня 2012 року № 741 будинок [ADDRESS] було визнано аварійним у зв'язку з обвалом міжстельового перекриття. 14 квітня 2013 року відбувся обвал частини будинку [ADDRESS] внаслідок чого вони залишились без даху над головою та постійного місця проживання. З метою захисту своїх житлових прав вони звернулись до відповідача з проханням надати їм квартиру, рівноцінну зруйнованій . Листом від 09.02.2015 року № 214/30 вони були повідомлені про те, що квартиру їм буде надано в порядку черговості. Іншого житла вони не мають, тимчасово мешкають у родичів. Ніяких дій з боку відповідача щодо вирішення даного питання досі вжито не було, у зв'язку з чим вони змушені звернутися до суду за захистом своїх житлових прав. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнала в повному обсязі, фактичні обставини у справі та обов'язок виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, якому делеговані повноваження з управління майном, що є власністю територіальної громади міста, забезпечити позивачів по справі іншим житлом не оспорювала. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Згідно із ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Костянтинівської міської ради від 30 червня 1998 року № ХХШ/5-9 (а.с.59) повноваження з управління майном, що перебуває в міській комунальній власності делеговані виконавчому комітету Костянтинівської міської ради. Будинок [ADDRESS] є власністю територіальної громади м. Костянтинівка, що підтверджується рішенням Костянтинівської міської ради від 23 лютого 2006 року № 1У/36-757 (а.с.60). Відповідно до рішення Костянтинівської міської ради від 21 жовтня 2010 року № 5/54-1229 (а.с.63) балансоутримувачем житлового фонду м. Костянтинівки є КП «Служба єдиного замовника». На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 03 квітня 2001 року, виданого Відділом по приватизації при ВАТ ЕШК «Кожкон», [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] Право спільної сумісної власності позивачів на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується довідкою № 680 від 12.07.2016 року (а.с.50). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], дана квартира складається з трьох кімнат, її жила площа - 43,80 кв.м., загальна площа - 60,50 кв.м.(а.с.27-30). Рішенням Виконкому Костянтинівської міської ради № 741 від 26 грудня 2012 року будинок [ADDRESS] визнано аварійним та таким, що не підлягає капітальному ремонту (а.с.55). 14 квітня 2013 року стався обвал частини будинку [ADDRESS], внаслідок чого була знищена квартира позивачів у справі. Дана обставина підтверджується Актом обстеження розміру завданих збитків внаслідок надзвичайної ситуації на житловому будинку [ADDRESS] (а.с.56). Розпорядженням міського голови № 264 від 17.10.2013 року утворено комісію з питань забезпечення жиловою площею громадян, які мешкали у будинку [ADDRESS] (а.с.58). Позивачі звертались до відповідача із заявою про забезпечення їх житлом замість зруйнованої квартири, на що отримали відповідь № 241/30вх від 09.02.2015 року (а.с.31), з якої вбачається, що питання забезпечення їх житлом буде розглянуте після надання квартирам особам, які фактично мешкали в будинку на момент його руйнування. Відповідно до п.3) ч.1 ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті: 3) здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад. Відповідно до ч.1 ст.50 ЖК України жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту,відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. Статтею 51 ЖК України передбачено, що жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно до ст. 110 ЖК України, громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, зокрема, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом. Статтею 112 ЖК України встановлено, що, якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст.113 ЖК України надаване громадянам у зв'язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім'ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру. За таких обставин, суд вважає, що відповідача слід зобов'язати надати позивачам жиле приміщення, рівноцінне належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі загальною площею 60,50 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved