Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом до Комунальної медичної установи «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області», [PERSON] просить: -стягнути з відповідача на її користь суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за липень 2014 року у розмірі 3483,03 грн., за серпень 2014 року у розмірі 3800,55 грн., за вересень 2014 року у розмірі 3812,14 грн., за жовтень 2014 року у розмірі 2095,50 грн., а загалом 13191,22 грн.; -стягнути з відповідача на її користь компенсацію заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати в сумі 7449,81 грн.; - середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по 272,90 грн. щоденно, починаючи з дня її звільнення (яке було 13.10.2014 року) по дату ухвалення рішення суду по цій справі,- посилаючись на те, що з 03.01.2012 року по 13.10.2014 року вона працювала в установі відповідача медичною сестрою. Починаючи з липня 2014 року заробітна плата їй не виплачувалась у зв'язку із початком бойових дій і проведенням АТО та відсутністю коштів у роботодавця, оскільки Державне казначейство, яке обслуговує її підприємство з липня 2014 року припинило свою роботу у м. Макіївка Донецької області. Таким чином, у період з липня по жовтень 2014 року їй не було виплачено: -заробітна плата за липень 2014 року у розмірі 3483,03 грн.; -заробітна плата за серпень 2014 року у розмірі 3800,55 грн.; -заробітна плата за вересень 2014 року у розмірі 3812,14 грн., -заробітна плата за жовтень 2014 року у розмірі 2095,50 грн.- що в сумі дорівнює 13191,22 грн. Сума заборгованості із заробітної плати у зв'язку з ростом інфляції частково знецінилась та підлягає компенсації, яка за її підрахунком становить 7449,81 грн. В порушення вимог ст.116 КЗпТ України відповідач не провів з нею повний розрахунок в день її звільнення 13.10.2014 р. до теперішнього часу, а саме не виплатив їй заборгованість із заробітної плати у розмірі 13191,22 грн. Тож за вимогами ст.117 КЗпП України з відповідача на її користь має бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який повинен розраховуватися, виходячи із її середньоденного заробітку у розмірі 272,90 грн. помноженого на кількість робочих днів за період з 13.10.2014 року по день ухвалення судом рішення. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову. В наданій суду заяві позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи - через оголошення на сайті суду та оголошення у пресі, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових правовідносинах з Комунальною медичною установою «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області» з 03.01.2012 року по 13.10.2014 року, де працювала сестрою медичною дільничною. Наказом № 141/174 від 13.10.2014 року була звільнена на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (копія трудової книжки з відповідними записами №№ 13-14 - на а.с.8). За вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. На день звільнення [PERSON] належала до сплати від Комунальної медичної установи «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області» заробітна плата за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року, що підтверджено наданими позивачем: копією довідки від 23.11.2014 року про розмір заборгованості із заробітної плати (а.с.9), копіями розрахункових листів (а.с.10), і що не спростовано відповідачем. Визначаючи розмір заборгованості, суд виходив з даних за довідкою від 23.11.2014 року та розрахунковими листами, в яких в графі «Банк», «Аванс в банк» зазначені такі суми: -за липень 2014 року - 1257,96 грн., 908,00 грн. відповідно. Сума у розмірі 908,00 грн. за довідкою від 23.11.2014 року виплачена у липні 2014 року, залишок 1257,96 грн.; -за серпень 2014 року - 2068,16 грн., 1008,00 грн. відповідно, разом 3076,16 грн.; -за вересень 2014 року - 3085,54 грн., -за жовтень 2014 року - 2095,50 грн. нараховано, у т.ч. податок на доходи 314,33 грн., залишок 1781,17 грн. що загалом складає 9200,83 грн. (1257,96 грн. +3076,16 грн. + 3085,54 грн. + 1781,17 грн. = 9200,83). При цьому суд зауважує, що позивачем при визначенні заборгованості по заробітній платі помилково взяті до розрахунку суми, зазначені за розрахунковими листами в графі «Всього нараховано», без вирахування податків та обов'язкових платежів. Тож в частині вимог стягнення заборгованості по заробітній платі позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року у загальному розмірі 9200,83 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно із ст. 2 цього Закону, компенсація втрати громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення) на інші. За ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, позивач має право вимагати компенсацію втрати доходів за порушення строків їх виплати. Порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати визначений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 з наступними змінами. Відповідно до п.4 постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 року сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків та обов'язкових платежів) прирості індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Приймаючи до уваги, що стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з відповідача на користь позивача провадиться даним судом рішенням, суд нараховує суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати на травень 2016 року, а саме: Рік та місяцьСума заборгованостіКоефіцієнти за грудень 2015 рокуКомпенсація 2014 рік Липень Серпень Вересень Жовтень Всього 1257,96 грн. 3076,16 грн. 3085,54 грн. 1781,17 грн. 0,678 0,665 0,618 0,580 852,90 грн. 2045,65 грн. 1906,86 грн. 1033,08 грн. 5838,49 грн. Тож, в частині вимог стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 5838,49 грн. Щодо вимог стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пленум Верховного Суду України в п. 25 Постанови №13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою встановлено, що середня заробітна плата обчисляється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (абз.3 п.2 постанови); та передбачено, що в розрахунок середньої заробітної плати включаються всі виплати у томі розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки (абз.3 пункту 3 постанови). Відповідно до п. 8 вищезазначеної постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяці днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З огляду на положення наведеного вище Порядку, суд обчислює середньоденну заробітну плату, виходячи з нарахувань за серпень-вересень 2014 року, без врахування відпускних за серпень 2014 року у розмірі 1981,12 грн., яка дорівнює: 173,84 грн. (визначена шляхом ділення заробітної плати на число робочих днів серпень 2014 року: 1819,43 грн./10 робочих днів = 181,94 грн.; вересень 2014 року: 3812,14 грн./23 робочі дні = 165,75 грн.; 181,94 грн. + 165,75 грн./2 міс. = 173,84 грн.) Нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд провадить шляхом множення середньоденного заробітку, який дорівнює 173,84 грн. на число робочих днів - 408 днів (за винятком святкових та неробочих днів) за період з 13.10.2014 р. по 06.06.2016 р. (дату ухвалення судом рішення) Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні складає: 173,84 грн. х 408 днів = 70926,72 грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 жовтня 2014 року по 06 червня 2016 року у розмірі 70926,72 грн. За наведених обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial