Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресо: [ADDRESS] літ. «А-1» загальною площею 65,3 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., прибудову літ. «а», погріб літ. «а1», ганок літ. «а2», гараж літ. «Б», погріб літ. «б», літню кухню літ. «В», ганок літ. «в1», убиральню літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Е», огорожі № 1, № 2, № 3, № 4, ворота № 5, вимощення І. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаного будинку. Даний будинок належав [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 28.12.1957 року, посвідченого Першою Горлівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 22868. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняла [PERSON], яка перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі з 18.10.1967 року та постійно мешкала в даному будинку. 16 серпня 2013 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але постановою державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за тих підстав, що право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] належним чином не зареєстроване. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати в його відсутність. Представник відповідача - Горлівської міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява за підписом міського голови, відповідно до якої Горлівська міська рада визнає позов в повному обсязі, оскільки права та інтереси територіальної громади міста не порушені, та просить справу розглядати без участі свого представника. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 28 грудня 1957 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Центрально-Міської ради м. Горлівки № 106 від 27 серпня 1957 року була надана на праві безстрокового користування земельна ділянка по вул. Стаханова, 211 загальною площею 540 кв.м. для будівництва житлового будинку. Крім того, 21 вересня 1957 року [PERSON] був виданий дозвіл на виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.11.2013 року № 1136 вулиця [ADDRESS] змінено на [ADDRESS]. Згідно акту прийому в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального домоволодіння від 13 жовтня 1973 року, затвердженого головою виконкому Центрально-Міської районної ради депутатів 29 жовтня 1973 року, домоволодіння [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію. На час прийняття спірного будинку в експлуатацію питання набуття права власності регулювалися Цивільним кодексом України 1963 року, положення якого не пов'язували набуття права власності на житловий будинок безпосередньо з його державною реєстрацією. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, відповідно до пп. 6-7 якої підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пп. 4, 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок є договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва і експлуатації будівель, затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Таким чином, з моменту затвердження виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акту державної комісії про прийняття збудованого громадянином житлового будинку цей громадянин набув статусу власника житлового будинку та згідно зі ст. 86 ЦК України 1963 року він набув право володіння, користування й розпорядження цим майном. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції, актовий запис № 2344. Суд вважає, що оскільки спірний житловий будинок у встановленому на той час порядку був введений в експлуатацію, він є об'єктом права власності, а отже, і об'єктом спадкування після смерті [PERSON] У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно відомостей, наданих суду Першою Горлівською Державною нотаріальною конторою, після смерті [INFO] [PERSON] ніхто з питань спадщини не звертався. Як вбачається з матеріалів справи, на час смерті [PERSON] останній перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 18 квітня 1967 року Міським будинком одруження м. Горлівки від 412. Крім того, згідно копії домової книги прописки громадян, що проживають у [ADDRESS], на час смерті [PERSON] дружина [PERSON] проживала та була зареєстрована з ним за вказаною адресою. Таким чином, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції, актовий запис № 701. Після смерті [PERSON] 16 серпня 2013 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся її син - позивач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкова справа № 705-2013). Отже позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його матері [PERSON] Проте постановою державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори Алперіної О.Ю. від 16 грудня 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке належало померлому [PERSON], спадкоємцем якого була дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв'язку з тим, що право власності на спадкове майно належним чином не було зареєстроване за померлим. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. Враховуючи, що будівництво житлового будинку, який є об'єктом спадщини, відбувалося відповідно до чинного на час його будівництва законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу на його будівництво (тобто будинок не є самовільним будівництвом у розумінні ст. 105 ЦК УРСР) і на момент смерті забудовника цей будинок був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію, дружина померлого у відповідності до вимог спадкового законодавства, діючого на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом установленого строку не відмовилася від прийняття спадщини, та позивач як спадкоємець першої черги також у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] з відповідними прибудовами та спорудами. На підставі ст. ст. 328, 1261, 1268-1270 ЦК України та

Outcome: approved