Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. В жовтні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що з 24 квітня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивачка вказує на те, що підставою для розірвання шлюбу стало відсутність спільних інтересів з чоловіком, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з 2015 року. З цього ж часу не ведеться і спільне господарство. Вважає,що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. В позовній заяві позивачка просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач - [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідач [PERSON] повідомлений про дату судового засідання, до суду не надходило заяв про відкладення розгляду справи, зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає з`являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 24 квітня 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківської області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 68 ( а.с.8). Сторони припинили подружні відносини з 2015 року, спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні зв`язки. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивачка вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося,причиною розірвання шлюбу стала втрата почуттів, взаєморозуміння та різні погляди на питання сім`ї та шлюбу. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити собі шлюбне прізвище « [PERSON] ». Частиною 1статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі та з відповідача на користь позивач стягується судовий збір у розмірі 768,40 грн ( а.с.2).

Outcome: approved