overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ТОВ «Бахмут-Енергія» просить стягнути з відповідачів суму основного боргу за теплову енергію за період з жовтня 2014 року по березень 2021 року в розмірі 45739.71 грн., а також судовий збір у розмірі 2270 , 00 грн., посилаючись на те, що, відповідачі мешкають по [ADDRESS] . Відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі сплачували вартість послуг за використану теплову енергію квартири, в результаті чого за вказаний період часу утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання пред`явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися , причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що ТОВ «Бахмут-Енергія» є постачальником послуг з теплової енергії позивачем з жовтня 2014 року по березень 2021 року в розмірі 45739.71 грн , про що свідчить особовий рахунок , відкритий на ім`я відповідача , за що відповідач зобов`язан своєчасно вносити плату згідно встановлених тарифів. Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання відповідачем . Відповідно до ст. 141 ЦПК суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-24 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ТОВ «Бахмут-Енергія» просить стягнути з відповідачки суму основного боргу за теплову енергію за період з жовтня 2013 року по квітень 2021 року в розмірі 41159.15 грн., а також судовий збір у розмірі 2270 , 00 грн., посилаючись на те, що, відповідач мешкає по [ADDRESS] . Відповідачка несвоєчасно і не в повному обсязі сплачувала вартість послуг за використану теплову енергію квартири, в результаті чого за вказаний період часу утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання пред`явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася , причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надавала, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що ТОВ «Бахмут-Енергія» є постачальником послуг з теплової енергії позивачем з жовтня 2013 року по квітень 2021 року в розмірі 41159.15 грн , про що свідчить особовий рахунок , відкритий на ім`я відповідача , за що відповідач зобов`язаний своєчасно вносити плату згідно встановлених тарифів. Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання відповідачем . Відповідно до ст. 141 ЦПК суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Звернувшись до суду з цим позовом, позивач зазначила, що вона на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 05.06. 2012 року, є власником квартири в будинку [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , яка є колишньою дружиною її сина [PERSON] , [INFO] шлюб між відповідачем та її сином розірваний рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Відповідач не проживає за спірною адресою з січня 2020 року, речей її в квартирі не має, проте залишається зареєстрованою за вказаною адресою і в добро вільному порядку зніматися з реєстрації не бажає. Тому позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів . \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явилась, про розгляд справи повідомлена, відзив на позов не направила. За таких обставин, суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 05.06.2012 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, позивач [PERSON] є власником квартири в будинку [ADDRESS] (а.с.6,7). Відповідач [PERSON] є колишньою невісткою [PERSON] 10.06.2020 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб між відповідачем та сином позивача, [PERSON] , розірваний. Відповідач зареєстрована за спірною адресою, але не проживає з січня 2020 року, що підтверджується Актом про не проживання (а.с.11,12,39). \~ \~ \~ \~Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Оскільки судом встановлено, що відповідач понад один рік без поважних на то причин не проживає за адресою: [ADDRESS] , є підстави для визнання її такою, що втратила право користування квартирою за вказаною адресою, що дає підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Звернувшись до суду із вказаним позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог, [PERSON] вказує на те, що він є власником будинку по [ADDRESS], в який без його згоди самовільно вселилися та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], малолітній [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що з договір найму з ними не укладався, на даний час вони є в неприязних відносинах, а спірний будинок необхідний для проживання його синові, який там зареєстрований, просить згідно вимог ст. 383, 391 ЦК України, ст. 116 ЖК України виселити відповідачів з будинку, як таких, що проживають в ньому без законних підстав. Ухвалою суду від 17.12.2015 року до участі в справі залучено [PERSON], як третю особу, який не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, оскільки він зареєстрований та фактично проживає у спірному будинку. 28.04.2016 ухвалою суду залучено і орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисівської сільської ради як третю особу, що не заявляє самостійних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, незважаючи на те, що був повідомлений належним чином, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Звернувшись до суду із даним позовом позивачка стверджувала, що згідно рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 19.11.1998 року відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, від чого він систематично ухиляється. За останні місяці 2015 року (лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень) вона не отримала від нього жодних платежів. За 2013 рік відповідачем нерегулярно сплачувались аліментні платежі в наслідок чого утворилась заборгованість 1752.12 гривнів. За 2014 рік існує заборгованість за березень, квітень, серпень. Просить стягнути з відповідача заборгованість за 2013-2015 роки в розмірі 4150 гривнів. Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши їх пояснення, суд доходить висновку про недоведеність вимог позивачкою. Так, згідно довідки бухгалтерії Піщанської ВК-59 с. Трудовий (з місця роботи відповідача) боржник заборгованості по сплаті аліментів за 2013-2014 роки не мав. Аліментні платежі регулярно відраховувались із заробітку відповідача та направлялись позивачці. У 2015 році відповідач звільнився з роботи і самостійно виплачував аліменти із розрахунку заробітної плати некваліфікованого працівника для даної місцевості. Довідкою ВДВС Піщанського РУЮ констатовано, що відповідач [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів, на утримання сина [PERSON] [INFO] у 2015 році, не має. Допитаний в якості свідка начальник ВДВС Піщанського РУЮ [PERSON], підтвердив, що видана відповідачу довідка підтверджена відповідними поштовими документами квитанціями на відправлення поштових переказів. Боржник добровільно сплачував аліменти, підтверджував це квитанціями. Траплялись випадки коли він однією квитанцією здійснював оплату за два місяці, що не може бути розцінено як борг. Відповідно до вимог ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стяг\-нення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгова\-ності, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визнача\-ється із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгова\-ності і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходя\-чи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або не кваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним вико\-навцем, а у разі спору - судом. Таким чином, позивачка не довела наявності заборгованості у відповідача з аліментних зобов»язань, а відповідач надав суду достатніх доказів її відсутності, що звільняє його від обов»язків.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Звернувшись до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.07.2009 року відділом РАЦС Кагарлицького районного управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову зазначає, що їх з відповідачем сімя існує формально. Всі можливі заходи для збереження сімї були вжиті і бажаного результату не принесли, оскільки вони мають різні погляди на життя, мають різні духовні цінності та мають різні характери. Просить розірвати їх з відповідачем шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладених у ньому обставин і підстав та просила задовольнити. Також уточнила, що відповідач намагався примиритися. Але результатів це не дало. Проживають вони окремо і вона жодним чином не бажає з ним миритися і вважає, що їх шлюб зберегти не можливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнав за викладених у ньому обставин і підстав і також просив задовольнити. Вважає, що їх з позивачем шлюб розпався і зберегти його не можливо. Таку позицію свого довірителя підтримала у судовому засіданні його представник. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.07.2009 року року, який зареєстрований РАЦС Кагарлицького районного управління юстиції, актовий запис № 96. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні стосунки сторони спору припинили, спільного господарства та бюджету не ведуть. миритися не бажають. Вказані встановлені обставини справи сумнівів у суду не викликають, сторонами спору визнаються, а тому доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають. На підставі ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що існування шлюбних відносин суперечить інтересам сторін спору і що має істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551.20 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Звернувшись до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.10.2007 року відділом РАЦС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 134. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову зазначає, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, спільного господарства вони не ведуть, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Проживають окремо з початку 2012 року. Просить розірвати їх з відповідачем шлюб. Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не зявилися та подали заяви, якими позивач позов підтримав, а відповідач визнала та просили розглянути спір за їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з який зареєстрований 20.10.2007 року відділом РАЦС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 134. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені, спільного господарства вони не ведуть, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Проживають окремо з початку 2012 року. Вказані встановлені обставини справи сумнівів у суду не викликають, сторонами спору визнаються, а тому доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають. На підставі ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що існування шлюбних відносин суперечить інтересам сторін спору і що має істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243.60 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що з 27 липня 2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2015 року шлюб між нею і відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та розвитку сина не приймає, не спілкується з ним. За цих підстав позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглянути в її відсутність. \~\~\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду, заперечень проти позову не надав, раніше склав нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просить справу розглянути в його відсутність. Представник органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради (служби у справах дітей) у судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав та просив справу розглянути без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. \~\~\~\~ Дитина проживає разом із матір'ю, яка займається його розвитком та вихованням. З наявної в матеріалах справи копії заяви [PERSON], посвідченої 29 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 692, вбачається, що з 2014 року він не приймає участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], не спілкується з ним та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Згідно з висновком органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до частини 1\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], а тому позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. \~\~\~\~ Згідно зі статтею 88 ЦПК України\~у зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні до суду з цим позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та малолітню [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та вирішення сімейно-побутових проблем. У серпні 2013 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, надала заяву, в якій позов визнала, просила справу розглянути в її відсутність та залишити їй прізвище Баранник. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 1997 року. Шлюб\~ зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 778. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В серпні 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід залишити\~«Баранник».

Outcome: approved