Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Звернувшись до суду з цим позовом до відповідача, позивач зазначила, що 04.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, яким пропонується стягнути з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б\\н від 17.04.2012 року у загальному розмірі 70\~641,19 грн. Позивач просила визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що виконавчий напис було вчинено не на підставі виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, а на підставі розрахунку заборгованості за договором станом на 09.04.2017 року, тоді як згідно із ст.. 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2013 року № 254 первинними документами є особові рахунки і виписки з них. Крім того, [PERSON] зазначила, що 17.04.2012 року вона звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» за отримання послуги по відкриттю та веденню банківського рахунку з можливістю внесення на рахунок власних коштів та їх подальшого користування. При цьому працівниками Банку їй було роз`яснено, що їй необхідно заповнити та підписати анкету-заяву, яку їй було надано, та яку вона підписала. Але анкета-заява не містила інформації про те, що це є укладанням кредитного договору. Анкета-заява не містить ані розміру кредитного ліміту, ані розміру процентів, типу процентної ставки і порядку її нарахування; відсутнє її волевиявлення щодо надання кредитного ліміту. Вона зверталася до Банку лише за отриманням кредитної картки, кредитний договір з Банком вона не укладала. Отже, вважати, що на момент вчинення виконавчого напису заборгованість була безспірною, підстав немає. Тому просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Калінін С.К., який брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився двічі поспіль, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с.228,232). Третя особа, приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності і письмові пояснення, з яких слідує, що виконавчий напис нею було вчинено цілком правомірно, у відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Банком для вчинення виконавчого напису були їй надані документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, при цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питання права. Тому просила відмовити позивачеві у задоволенні позову відмовити (а.с. 56-59). Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис за реєстровим № 3910 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 17.04.2012 року за період з 17.04.2012 року по 09.04.2017 року у розмірі 70\~641,19 грн., що складається із: 26\~549,51 залишку заборгованості за кредитом; 8\~200,58грн. - залишку заборгованості за відсотками; 34\~541,10 грн. пені (а.с. 208). З матеріалів наданої суду нотаріальної справи видно, що виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі заяви Банку, до якої додано копію письмової вимоги на адресу [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором б/н від 17.04.2012 року, копію анкети- заяви від імені [PERSON] від 17.04.2012 року, виписку по рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором (а.с. 208-226). Водночас встановлено, що анкета заява від імені [PERSON] містить лише відомості про анкетні дані останньої, без зазначення суми кредитного ліміту, розміру процентів, типу процентної ставки і порядку її нарахування. При цьому позивач в позовній заяві, а представник позивача в судовому засіданні, зазначають, що [PERSON] звернулась до Банку лише з метою отримання кредитної картки з можливістю внесення на рахунок власних коштів та їх подальшого користування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом МЮУ від 03.03.2004р. №20/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Відповідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В постанові № 6-887цс17 від 05.07.2017 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі і встановити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Встановивши під час розгляду справи, що анкета заява від імені [PERSON] містить лише відомості про анкетні дані останньої, без зазначення суми кредитного ліміту, розміру процентів, типу процентної ставки і порядку її нарахування, підстави вважати, що стягнута за виконавчим написом заборгованість за кредитним договором б/н від 17.04.2012 року є безспірною, відсутні. Крім того, відповідно до вищезазначеного напису нотаріуса стягнення за ним здійснюється за період з 17.04.2012 року по 09.04.2017 року, тобто більше ніж за встановлений законом трирічний строк. Отже, нотаріусом при вчинені виконавчого напису були порушені вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає можливим визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за кредитним договором б/н від 17.04.2017 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», 17.04.2012 року і зареєстрований за № 3910, таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір 704,80 грн.

Outcome: approved