Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

З позовної заяви та усних пояснень представника позивача вбачається, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29 жовтня 1998 року, на даний на розгляді в суді перебуває справа про розірвання шлюбу, де сторонам надано строк для примирення. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В грудні 2013 року відносини сторін погіршились і вони фактично припинили шлюбні відносини, позивач переїхала проживати до матері (представника позивача). На даний час [PERSON] проживає разом з нею (представником позивача), а [PERSON] проживає у м. Хмельницькому, оскільки навчається, хоча й отримує стипендію в розмірі 380 грн. Діти знаходяться на її вихованні та повному матеріальному утриманні. Мати дітей з листопада 2014 року і по даний час вимушено перебуває в Польщі на тимчасових заробітках, постійно телефонує та цікавиться життям і здоров'ям дітей, передає все необхідне для них - продукти харчування, одяг, гроші тощо. Будь-якої державної допомоги вона не отримує. Батько у 2014 році купив дітям одяг, а в 2015 році практично дітям не допомагав. Відповідач пояснює це тим, що усі кошти витрачає на ремонт квартири. У зв'язку із зазначеним просить стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача вважає, що визначений в позовній заяві розмір аліментів відповідач спроможний сплачувати. Відповідач позовні вимоги визнав частково та вказав, що піклується про дітей, в 2014 році придбав для них одяг, у 2015 році надавав їм кошти. Влітку 2015 року на тимчасові заробітки взяв старшого сина, який за свою роботу отримав приблизно 4500 грн. На даний час не працює і має нерегулярні заробітки, проте старшому сину щотижня намагається надавати по 300-400 грн., а той в свою чергу частину цих коштів надає меншому брату. Інших дітей немає. Враховуючи зазначене згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, який передбачений законом, та з урахуванням потреб дітей визначає такий розмірі в сумі по 350 грн. на кожну дитину. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У статті 182 СК України зазначено та у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно свідоцтва про одруження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 29 жовтня 1998 року у Грушковецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №4, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Бортник». Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народився [INFO], їх батьками є [PERSON], [PERSON]. Із довідки Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» від 06 листопада 2015 року вбачається, що [PERSON] зарахований на навчання з 01 вересня 2014 року по професії «Кухар, кондитер», закінчення навчання - 30 червня 2017 року. Відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось, що діти проживають разом з бабусею (представником позивача), а позивач на даний час перебуває у Польщі. Позивачем не надано суду докази, які б підтверджували спроможність відповідача сплачувати аліменти на двох дітей в розмірі по 750 грн. на кожну дитину. Згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. У судовому засіданні відповідач вказував, що не відмовляється сплачувати аліменти на дітей, однак зазначений в позовній заяві розмір є завищеним, він готовий сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, який визначений законом. У ч. 2 ст. 182 СК України вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень. Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів становитиме 436,50 грн. (1455/30%). З урахуванням досліджених доказів, пояснень представника позивача, відповідача, який позовні вимоги визнав частково і не заперечує проти стягнення з нього мінімального розміру аліментів, що визначений законом, та враховуючи те, що відповідач є працездатним, немає на утриманні інших неповнолітніх дітей, яким сплачує аліменти, не здійснює догляд за непрацездатними особами, має мінливий, нерегулярний дохід, тому суд вважає, що він спроможний буде сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі по 450 грн. щомісяця на кожну дитину. На думку суду визначений розмір аліментів буде справедливим по відношенню як до позивача, так і до відповідача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 487,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial