Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

З позову [PERSON], що поданий її представником за довіреністю [PERSON] вбачається, що [INFO] помер її співмешканець [PERSON], останнім місцем проживання якого було [ADDRESS]. Починаючи з 1977 року вони проживали разом як подружжя та вели спільне господарство. Спільних дітей у них не було і вони не зареєстрували шлюб. [PERSON] захворів на тяжку хворобу та раптово на 52 році життя помер, вони шлюб не встигли зареєструвати, він не встиг скласти заповіт. За життя [PERSON] як члену КСП «Нива» було надано земельну частку пай та був виданий сертифікат на право на земельну частку пай площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, сертифікат серія [NUMBER], який був зареєстрований за №749 від 27.12.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай КСП «Нива» Великобагачанського району Полтавської області на підставі рішення №277 від 25.09.1996 року. На даний час сертифікат втрачений. Як вказано в позові, проживаючи все життя [PERSON] разом із [PERSON], а саме з 1977 року, у них був спільний побут, вони вели спільне господарство, на день смерті вони були зареєстровані в одному будинку, коли він занедужав, то позивачка [PERSON] доглянула його та поховала. Вказує, що вона, [PERSON], згідно ст. 1264 ЦК України являється спадкоємцем четвертої черги за законом на вказану спадщину, інші спадкоємці відсутні. Однак нотаріус усно відмовив їй у оформленні спадкових документів посилаючись на той факт, що їхні шлюбні відносини не були зареєстровані. Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а позивачка зазначає, що вона фактично вступила та заволоділа спадковим майном, оскільки забрала всі речі свого співмешканця [PERSON] Вона вважала, що якщо разом проживала та забрала речі, то прийняла спадщину. На сьогодні спадкова земельна частка пай відноситься до незатребуваних паїв та знаходиться в оренді СФГ «Мир», договір оренди землі площею 3,2082 га, кадастровий номер [NUMBER] від 28.12.2012 року. Позивачка зазначає, що вона хоче скористатись своїм правом на спадок, оскільки прожила із спадкодавцем приблизно 20 років до дня його смерті однією сім'єю і вели з ним разом спільне господарство, спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем, а оскільки на сьогодні сертифікат втрачений і на померлого дублікатів документів отримати неможливо, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду з відповідною заявою. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач [PERSON] в особі її представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила суд встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], [INFO], проживали однією сім'єю з 1977 року до часу відкриття спадщини в [ADDRESS]; а в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON], просила визнати за нею, [PERSON], як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку пай 3,67 умовних кадастрових гектарів, сертифікат серія [NUMBER], який був зареєстрований за №749 від 27.12.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай КСП «Нива» Великобагачанського району Полтавської області на підставі рішення №277 від 25.09.1996 року (а.с.а.с.3-5). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.08.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено СФГ «Мир» (а.с.67). В судовому засіданні 05.08.2015 року позивач [PERSON], її представники [PERSON] та адвокат Ситник О.В. заявлений позов підтримали в повному обсязі, в своїх поясненнях посилались на обставини, що викладені в позові і просили його задовольнити. В судове засідання 17.08.2015 року дані особи не з'явились, від представника позивача [PERSON] адвоката Ситник О.В. надійшло клопотання про підтримання позовних вимоги та розгляд справи у її відсутність (а.с.78). Представник відповідача у справі Устивицької сільської ради Великобагачанського району в судове засідання не з'явився, від сільського голови Гречко М.І. надійшов лист про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, Устивицька сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] за обставин, що викладені в її позовній заяві (а.с.59). Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Великобагачанському районі в судове засідання не з'явився, від Відділу Держземагенства у Великобагачанському районі надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника, Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] за обставин, що викладені в її позовній заяві (а.с.60). Представник третьої особи СФГ «Мир» в судове засідання не з'явився, від СФГ «Мир» в особі [PERSON] надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника, СФГ «Мир» не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] за обставин, що викладені в її позовній заяві (а.с.77). Суд вирішив за можливе продовжувати розгляд справи 17.08.2015 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, заслухавши в судовому засіданні 05.08.2015 року пояснення позивача [PERSON], її представників [PERSON] та адвоката Ситник О.В., допитавши в судовому засіданні 05.08.2015 року свідків по справі [PERSON] та [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами та третіми особами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, і давши всім доказам у справі належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Устивицької сільської ради Великобагачанського району, третя особа відділ Держземагенства у Великобагачанському районі про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON], останнім місцем проживання якого було [ADDRESS] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 20 квітня 1998 року (а.с.6). З довідки №01-01-19/192 від 26.03.2015 року виданої начальником відділу Держземагентства у Великобагачанському районні Шепелем М.І. вбачається, що [PERSON] як члену КСП «Нива» було надано земельну частку (пай) та був виданий сертифікат на право на земельну частку пай площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, сертифікат серія [NUMBER], який був зареєстрований за №749 від 27.12.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай КСП «Нива» Великобагачанського району Полтавської області на підставі рішення №277 від 25.09.1996 року (а.с.9). Грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 31.03.2015 року з урахуванням коефіцієнту індексації складає 100543,34 грн. (а.с.10). З довідки, виданої виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 24.03.2015 року за №186 вбачається, що [PERSON] дійсно на день смерті [PERSON], який помер [INFO] проживала разом із ним в [ADDRESS] однією сім'єю і вела спільне господарство (а.с.7). З довідки, виданої виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 24.03.2015 року за №187 вбачається, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON], [INFO] (а.с.8). З довідки, виданої виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 03.04.2015 року за №200 вбачається, що земельна частка (пай) відповідно до сертифікату, який був наданий [PERSON] площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, відноситься до незатребуваних земельних часток (паїв) та знаходиться в оренді СФГ «Мир», договір оренди землі площею 3,2082 га кадастровий номер [NUMBER] зареєстрований у відділі Держкомзему у Великобагачанському районі Полтавської області за [NUMBER] 28.12.2012 року (а.с.11). З виписок з погосподарських книг №10 за 1977-1979 рр. особовий рахунок [NUMBER], №9 за 1980-1982 рр. особовий рахунок [NUMBER], №9 за 1983-1985 рр. особовий рахунок [NUMBER], №9 за 1986-1990 рр. особовий рахунок [NUMBER], №8 за 1996-2000 рр. особовий рахунок [NUMBER], №8 за 1991-1995 рр. особовий рахунок [NUMBER], виданих виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 06.04.2015 року за №№02-21/212, 02-21/213, 02-21/214, 02-21/215, 02-21/216, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як подружжя та вели спільне господарство (а.с.а.с.12-17). З повідомлення №454/01-16 від 02.07.2015 року щодо заповіту [PERSON] та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №40824078 від 02.07.2015 року наданої завідувачем Великобагачанської державної нотаріальної контори державним нотаріусом Скляровою А.В. вбачається, що в архіві Великобагачанської державної нотаріальної контори відсутні відомості про заповіт [PERSON] За даними спадкового реєстру інформація щодо посвідчення заповіту [PERSON] відсутня (а.с.а.с.36-37). З повідомлення №453/01-16 від 02.07.2015 року щодо спадкової справи [PERSON] та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №40824229 від 02.07.2015 року наданої завідувачем Великобагачанської державної нотаріальної контори державним нотаріусом Скляровою А.В. вбачається, що в архіві Великобагачанської державної нотаріальної контори спадкова справа на майно померлого [PERSON] відсутня. Дані про відсутність заведення спадкової справи підтверджені в інформаційній довідці зі спадкового реєстру №40824229 від 02.07.2015 року (а.с.а.с.38-39). З повідомлення №1671 від 13.07.2015 року щодо надання витягу та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №40906573 від 10.07.2015 року наданої в.о. завідувача Полтавським обласним державним нотаріальним архівом Смоковенко Т.О. вбачається, що згідно Алфавітних книг спадкових справ Великобагачанської ДНК за період з 1998 року по 2000 рік виявлено, що спадкова справа після померлого не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.а.с.54-55). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] (сусіди [PERSON] та [PERSON]) підтвердили той факт, що починаючи з 1977 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом як подружжя та вели спільне господарство, а також виховували сина [PERSON] - [PERSON], який також проживав разом з ними; дані свідки також вказали про те, що за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбали будинок по [ADDRESS], зробили там ремонт, в цьому ж будинку помер [PERSON], а [PERSON] після його смерті забрала собі належне майно та речі померлого і продовжує проживати в цьому будинку. Стаття 549 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяла на момент виникнення даних правовідносин встановлювала, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина. З матеріалів справи вбачається, що родичів, які входять до першої, другої та третьої черг спадкування, померлий [PERSON] не мав. Згідно п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз даних положень СК України дає підстави дійти до висновку, що положення ст.3 СК України окреслюють загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю (спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки). Відповідно до змісту Сімейного кодексу України, якщо чоловік та жінка проживають однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Надання фактичному подружжю таких самих прав як і зареєстрованому означало б дискримінацію шлюбу, позбавляло б сенсу його оформлення. Саме таким випадком є повне розмежування ЦК України шлюбу та факту проживання однією сім'єю при вирішенні питань спадкового права. Спадкування в Україні здійснюється за заповітом і за законом. Заповіт досить універсальний спосіб вирішення особою долі свого майна. Проте в нашій країні складання заповіту не є поширеним явищем, тому в більшості випадків спадкування здійснюється саме законом і реалізується на засадах черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування при відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття . ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив спадкодавця та батьки. Тобто, один із подружжя визнається спадкоємцем за законом, лише якщо він перебував у зареєстрованому шлюбі з померлою особою, причому правове значення тут має факт перебування в зареєстрованому шлюбі, а не наявність фактичних шлюбних відносин. Особу, яка проживала з померлим однією сім'єю, законодавцем віднесено до четвертої черги спадкування, обов'язковим є проживання із спадкодавцем сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», викладених у абзацах 1,2,3 та 4 пункту 21, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Також, правила ст.1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. Разом з цим, до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї. Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України, з урахуванням змісту положень ст.1264 ЦК України (яка може бути застосована на підставі та пунктами 4-5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.10,11,57,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі в сукупності з показаннями свідків, що узгоджуються між собою (тобто письмові докази та показання даних свідків), не входять між собою у суперечність і об'єктивно підтверджують той факт, що [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], [INFO], проживали однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) в [ADDRESS], а по суті, документально підтверджено, що дані особи проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1977 року і по день смерті [PERSON], отже, у розумінні ст.3 СК України вони проживали спільно, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Отже, виходячи з вищевикладеного та об'єктивного підтвердження як наведеними письмовими доказами, так і в сукупності показань свідків, виходячи з положень ст.ст.10,11,57,60 ЦК України суд вважає, що є доведеним факт проживання однією сім'єю [PERSON] із [PERSON], який помер [INFO] із 1977 року за адресою: [ADDRESS] Виходячи зі змісту п.2 прохальної частини позовної заяви [PERSON] (позовна вимога), того, що стороною позивача у справі доведено той факт, що [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], [INFO], проживали однією сім'єю з 1977 року до часу відкриття спадщини в [ADDRESS], мали спільний побут та вели спільне господарство, [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] [PERSON] згідно ст.549 ЦК України (1963 року), яка прийняла спадщину, того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] на ім'я [PERSON] втрачений (як вказує позивач у справі) і нотаріусом [PERSON] було усно відмовлено у оформлені спадкового майна після смерті [PERSON] (як вбачається з позовної заяви) та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що є підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] права на земельну частку пай площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату серія [NUMBER], який був зареєстрований за №749 від 27.12.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай КСП «Нива» Великобагачанського району Полтавської області на підставі рішення №277 від 25.09.1996 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved