Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Зміст позовних вимог та аргументів сторін. 1.Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить, скасувати наказ № 598-к від 19.08.2020 року про звільнення його з роботи, поновити його на роботі на раніше займаній посаді; стягнути з АТ «ДПЗКУ» на його користь матеріальну шкоду в сумі 837 грн. щоденної заробітної плати , на момент подання позовної заяви - 16 740,00 грн. 2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.10.2014 року наказом № 83-К він був прийнятий на посаду помічника керівника філії ПАТ «ДПЗКУ» Криворізьке ХПП ( м. Кривий Ріг), згідно заяви про переведення на іншу посаду 16.04.2015 року наказом № 179-к переведений без переведення в іншу місцевість на посаду інспектора з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економіки безпеки та фінансових ризиків. При переведенні в 2015 році не було умови про переведення на роботу в іншу місцевість і визначено так зване «віддалене місце роботи». Для організації місця роботи було видано переносний комп`ютер і телефонну сім - карту, також було надано електронну пошту на корпоративному сервері для організації поточної роботи. 11 вересня 2018 року наказом № 814-к був звільнений з посади інспектора з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків. Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2019 року його апеляційну скаргу задоволено частково, 04.09.2020 року ВС постанову апеляційного суду залишено без змін. Цією постановою визнано незаконним та скасовано наказ № 814-к від 11.09.2018 року про його звільнення з посади інспектора з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків , з виплатою матеріальної та моральної шкоди. Після отримання 08.01.2020 року постанови про відкриття виконавчого провадження АТ «ДПЗКУ» 09.01.2020 року видано наказ № 15-к «Про поновлення на роботі [PERSON] » на посаді інспектора з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі контрагентами департаменту безпеки з 11 вересня 2018 року, тобто на зовсім іншу посаду в іншому відділенні, в іншому управлінні і в іншому департаменті. 27 серпня 2020 року він отримав поштове повідомлення в якому був наказ про звільнення його з 19 серпня 2020 року № 598-к, в якому зазначено, що він звільнений з третьої за назвою посади: інспектор з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки. Коли його переводили або переміщували на останню посаду він не знає, з новою посадовою інструкцією його не ознайомили. Після поновлення на роботі він неодноразово звертався до керівництва та просив викликати його у відрядження до м. Києва для ознайомлення з усіма документами по роботі,але керівництво його присутність ігнорувало, не давало жодних завдань. В 2014 році відповідно до умов при прийомі на роботу його робоче місце було визначено як м. Кривий Ріг і воно не змінювалось у законний спосіб. В наказі по звільнення вказано, що його звільнено за прогул п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. На підставі чого, адміністрація АТ «ДПЗКУ» прийняла так рішення йому не відомо, так як прогул в розумінні КЗпП України відсутність на роботі протягом 3 і більше годин. Вважає, що звільнення його за прогул є протиправним і здійснено з порушенням вимог КЗпП України. При звільненні власник повинен був отримати згоду профспілки, членом якої він є. Рішення профспілки фактично приймалось без його участі. Наказ про звільнення підписано особою, яка не має права підписувати накази про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки такі накази підписує голова правління а не виконуючий обов`язки. Крім того, в день його звільнення не проведено з ним повний розрахунок, не видано наказу про звільнення та трудової книжки. Він вважає своє звільнення незаконним та звернувся до суду з позовом про скасування наказу, поновлення на роботі на раніше займаній посаді та про виплату вимушеного прогулу. Останніми повністю відпрацьованими місяцями позивач зазначає є червень та липень 2020 року. За два місяці нарахована заробітна плата 36000 грн./43 дні =837 грн.(середньоденна заробітна плата) 3.Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що АТ «ДПЗКУ» не погоджується з позовними вимогами [PERSON] , вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Наказом АТ «ДПЗКУ» від 19.08.2020 року № 598-к відповідача звільнено з посади, у зв`язку з прогулом без поважних причин. Підставою для звільнення був актом від 20.07.2020 року, яким зафіксовано факт відсутності [PERSON] на роботі; лист ППО АТ «ДПЗКУ» від 10.08.2020р. №33/ППО; лист АТ «ДПЗКУ» від 12.08.2020 р. №130-1-19/3071; лист [PERSON] від 17.08.2020 року №вх №75 /Щ. Відповідно до акту від 20.07.2020 року, складеного за участю інспектора з виконання доручень АТ «ДПЗКУ» [PERSON] , менеджера із постачання Херсонсьткого регіонального відділу регіонального управління №1 департаменту закупівель [PERSON] , водія філії АТ «ДПЗКУ» «Великолепетинський елеватор « [PERSON] , [PERSON] 20.07.2020 р. був відсутній на роботі за адресою м.Херсон вул..Ливарна, з 09:00 до 12:30. 12.08.2020 року АТ «ДПЗКУ » у відповідності до положень ст. 149 КЗпП України звернулось до позивача з проханням надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі та на робочому місці ( м. Херсон, вул. Ливарна, 18) з дня поновлення на роботі та, зокрема, з липня 2020 року. 17.08.2020 року товариством отримано лист від [PERSON] (вх..№75/Щ), проте вказаний лист обґрунтованих причин відсутності на роботі не містив. Таким чином позивач без поважних причин після поновлення на роботі за рішенням суду жодного дня не з`являвся на роботі та не виконував свої посадові обов`язки. Крім того, [PERSON] протягом понад дев`яти місяців не повідомив керівництво про наявність будь-яких причин щодо неможливості прибути на робоче місце, яки визначено згідно з Наказом АТ «ДПЗКУ» від 19.03.2018 року № 128 в м. Херсон. АТ «ДПЗКУ» невідкладно після отримання 08.01.2020 року Постанови про відкриття виконавчого провадження № 60941120 скасовано наказ від 11.09.2018 року № 814-К «Про звільнення [PERSON] » та було видано наказ від 09.01.2020 № 15-к «Про поновлення на роботі [PERSON] » на посаді інспектора з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки з 11 вересня 2018 року. Наказом АТ «ДПЗКУ» від 23.10.2019 року № 113 затверджено штатний розпис товариства, згідно якого посада «Інспектор з контролю виконання доручень» віднесена до Відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління про роботі з контрагентами Департаменту безпеки. Підтвердженням фактичного виконання Постанови в частині поновлення [PERSON] є Постанова Печерського РВ ДВС у м.Києві від 28.01.2020 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням згідно виконавчого документа. Таким чином, у зв`язку зі зміною у структурі АТ «ДПЗКУ», позивач поновлений на рівнозначній посаді, а саме на посаді інспектора з контролю за виконанням доручення відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки акціонерного товариства «ДПЗКУ», отже товариство належним чином виконало постанову Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2019 року, щодо поновлення позивача. 14.07.2020 року товариством прийнято Наказ № 67 «Про зміну в організації виробництва і праці в апараті управління товариства». На виконання наказу № 67, товариством прийнято Наказ АТ «ДПЗКУ» від 15.07.2020 року № 523-к, згідно якого [PERSON] , інспектора з контролю за виконанням доручення відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки переміщено на посаду інспектора з контролю за виконанням дорученням відділ забезпечення регіонального контролю з управління регіональної безпеки департаменту безпеки з 15 липня 2020 року. Так, не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Не зважаючи на вищезазначене переміщення, істотні умови праці позивача не змінилися, в томи числі і щодо місця роботи, саме м. Херсон, вул. Ливарна, 18. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2019 р по справі №214/6671/18 встановлено що віддаленим місцем роботи [PERSON] є Херсонський регіональний відділ регіонального управління №3 Департаменту закупівель, що розташований за адресою 73013 м.Херсон вул.Ливарна,18. Підтвердженням того, що позивач погодився що його робоче місце у Херсонському регіональному відділенні регіонального управління №1 департаменту закупівель за адресою 73013 м.Херсон вул.Ливарна,18 є рішення суду апеляційної інстанції по справі №214/6671/18 та лист [PERSON] від 23.05.2018 р. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідачем було правомірно поновленно позивача на тих же умовах і на тому ж робочому місці, що було закріплено позивачу до звільнення у 2018 році. Представник відповідача, звертає увагу суду, що з Наказом № 128 від 19.03.2018 року [PERSON] ознайомився, що підтверджується його особистим підписом. Наказ ПАТ «ДПЗКУ» від 19.03.2018 №128 «Щодо організації роботи працівників управління регіонального контролю» та наказ №151 від 16.04.2018 [PERSON] не оскаржувались. Після прийняття АТ «ДПЗКУ» Наказу від 09.01.2020 № 15-к «Про поновлення на роботі [PERSON] » Товариством 10.01.2020 року позивачеві направлено лист № 130-1- 19/67 про скасування наказу на його звільнення від 11.09.2018 року № 15-к та про необхідність з`явитися до відділу кадрів для ознайомлення з наказом про поновлення на роботі. Однак, позивач не прибув до АТ «ДПЗКУ» та не ознайомився з наказом про його поновлення, що також свідчи про відсутність бажання у позивача відновити трудових відносин з відповідачем. Листом від 16.01.2020 № 130-12-19/182 товариство повторно повідомило [PERSON] про поновлення на посаді інспектора з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки АТ «ДПЗКУ». Крім того, у вказаному листі повідомлено, що згідно Наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 19.03.2018 року № 128 «Щодо організації роботи працівників управління регіонального контролю» його робоче місце встановлено у Херсонському регіональному відділу регіонального управління № 1 департаменту закупівель за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, 18. [PERSON] отримав вищезазначений лист 23.01.2020 року, що підтверджується його особистим підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. В подальшому в зв`язку з тим, що позивач не приступив до роботи після поновлення, АТ «ДПЗКУ» листом від 14.02.2020 року № 130-12-11/374 вкотре повідомило про поновлення на посаді та також те, його робоче місце встановлено за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, 18. Крім того відповідач звернувся з проханням письмово повідомити про причину невиходу на роботу за встановленим місцем роботи. Згідно акту перевірки ГУ Держпраці у Київській області від 10.07.2020 року № Кв 668/1322/ АВ встановлено, що [PERSON] не приступив до роботи після поновлення та з нез`ясованих причин не з`являвся на роботу в АТ «ПЛЗКУ» тому у товариства відсутні правові підстави для виплати позивачеві заробітної плати. Щодо порушення вимог ст..43-1 КЗпПУ, зазначених позивачем, у відзиві зазначається, що АТ «ДПЗКУ» звернулось до профспілкового комітету з листом від 06.08.2020 року №130-1-19/2941 щодо надання згоди на звільнення [PERSON] . Листом від 10.08.2020 р. вих№33 первинна профспілкова організація АТ «ДПЗКУ» повідомила, що при звільненні [PERSON] вибув із профспілки і знятий з обліку. При поновленні на роботу та в разі бажання стати членом профспілки працівнику потрібно було подати відповідну заяву до профспілки а також заяву до роботодавця про забезпечення відрахувань із заробітної плати профспілкових внесків у порядку та розмірі, визначених Статутом ППО АТ «ДПЗКУ». Крім того, комітет ППО АТ «ДПЗКУ» повідомив, що [PERSON] не є членом організації, тому ППО АТ «ДПЗКУ» не має правових підстав погоджувати його звільнення за п.4 ст.40 КЗпПУ відповідно до ст..43 КЗпПУ. Таким чином, зазначається, що законодавством не вимагається отримання згоди профспілки при звільненні позивача оскільки він не є її членом. Крім того, щодо доводів позивача про відсутність повноважень у виконуючого обов`язки на підписання наказу про звільнення, зазначається, що [PERSON] , виконуючи обв`язки в частині прийняття кадрових рішень, діяв у межах повноважень, наданих Статутом товариства для виконавчого органу товариства, який уповноважений здійснювати керівництво поточною діяльністю підприємства. Така позиція відповідає судовій практиці (Постанова ВС від 10.04.2019 у справі №750/12104/16 -а, Постанова ВС від 11.10.2019 у справі №9910/13731/18, Постанова ВС від 15.08.2019 у справі №752/15009/16ц). Щодо відсутності відрядження [PERSON] зазначається, що відповідно до п.4.1 Положення про відрядження працівників ПАТ «ДПЗКУ» , затвердженого наказом ПАТ «ДПЗКУ» №367 від 19.12.2017 р. , відрядження - це поїздка працівника за наказом Товариства для виконання службового доручення поза місцем роботи. Прибуття [PERSON] до апарату управління ПАТ «ДПЗКУ» в м. Київ не є виконанням службового доручення поза місцем роботи, у відповідача відсутні підстави для прийняття наказу про відрядження та відшкодування витрат на службове відрядження. Щодо вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 837 грн. щоденної заробітної плати, зазначає, що не надано позивачем доказів завдання матеріальної шкоди товариством. Крім того, відсутня вина відповідача та причинний зв`язок, в зв`язку з чим вважає вимоги позивача неправомірними. 4.26 жовтня 2020 року позивач надав до суду відповідь на відзив в якій останній зазначає, що позовні вимоги станом на 27.10.2020 р. - 39 339 грн. Зазначає, що відзив на позову заяву не може бути прийняти судом як процесуальний документ, оскільки підписаний особою, яка не має процесуального права підписувати документи для суду. Окрім цього, довіреність № 264 від 07.05.2020 року підписана посадовою особою яка не має на це юридичних підстав. Матеріали справи не містять доказів відсутності його на роботі 19 серпня 2020 року в день коли відбулося звільнення за прогул, також відповідач не надав завірену належним чином копію посадової інструкції позивача за посадою інспектора з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки, з якої було його звільнено наказом № 598-к від 19.08.2020 року. Відповідач здійснював його переведення відповідно до наказу № 67, змінив штатну структуру, змінив назви посад, а також істотні умови праці за посадою, то відповідач перевів його на іншу штатну посаду не законно вказавши, що це переміщення. Його з два місяці ніхто не повідомив про зміну істотних умов праці і переведення на іншу посаду. Питання про встановлення йому віддаленого місця роботи, поняття якого не врегульовано законодавством України про працю, а є просто при думкою АТ «ДПЗКУ». Він стверджує, що ніколи не погоджувався з визначенням йому робочого місця в м. Херсон, вул. Ливарна, 18. З моменту прийняття на роботу в АТ «ДПЗКУ» 20.10.2014 року наказом № 83-К він був прийнятий на посаду помічника керівника філії ПАТ «ДПЗКУ2 Криворізьке ХПП ( м. Кривий Ріг) , згідно заяви про переведення на іншу посаду 16.04.2015 року наказом № 179-к він був переведений без переведення на іншу місцевість на посаду інспектора з контролю за виконанням управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків. При переведені в 2015 році не було умов про переведення на роботу в іншу місцевість і визначено так зване «віддалене місце роботи». Для організації роботи було видано персональний комп`ютер і телефонну сім-карту, а також було надано електронну пошту на корпоративному сервері для організації поточної роботи. Письмової заяви про переведення він не писав, наказ про переведення в іншу місцевість відповідач не надав. Крім того, поняття віддаленого місця роботи законодавством не визначено. Він вважає не доведеним факт відсутності його на робочому місці оскільки відповідач йому не визначав конкретне робоче місце в Херсонському регіональному відділенні регіонального управління №3 Департаменту закупівель. Його місце роботи як місто визначено ще при первинному прийнятті на роботу в АТ «ДПЗКУ» 20.10.2014 р. наказом №83-к на посаду помічника керівника філії АТ «ДПЗКУ». Відповідач в порушення ст. 29 КЗпПУ не роз`яснив йому права і обов`язки, не видав посадової інструкції та не ознайомив з нею. З приводу доводів відповідача у відзиві щодо неподання позивачем доказів матеріальної шкоди зазначає, що відповідно до ч.3 ст.81 ЦПК України обов`язок доказування лежить на відповідачеві, який в день звільнення відповідно до ст. 116 КЗпПУ не видав трудову книжку та не провів розрахунок з ним. Крім того, посилається на ст117 КЗпПУ, що в разі відсутності спору про розмір належних при звільненні працівникові сум, роботодавець повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку» 5.Відповідно до заперечень (вх.№22830 від 20.11.2020 р.) від 17.11.2020 року представник відповідача зазначає, що діє на підставі довіреності відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України. [PERSON] , виконуючи обов`язки голови правління товариства в частині прийняття кадрових рішень, діяв в межах повноважень, наданих статутом товариства. Таким чином [PERSON] правомірно підписав наказ АТ «ДПЗКУ» від 19.08.2020 року № 598-К «Про звільнення [PERSON] ». також зазначає, що позивач прийнято на посаду інспектора з контролю за виконанням доручень згідно наказу ПАТ «ДПЗКУ2 від 16.04.2015 № 179-кк «Про переведення», який підписано в.о. Голови правління ПАТ «ДПЗКУ» [PERSON] Наказом АТ «ДПЗКУ» від 23.10.2019 року № 113 затверджено штатний розпис товариства, згідно з якого посада «Інспектор з контролю виконання доручень» віднесена до відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами Департаменту безпеки. Виконуючий голови правління АТ «ДПЗКУ» наділений повноваженнями голови Правління, які визначено в Статуті Товариства, таким чином оспорюваний наказ прийнятий в.о. голови правління [PERSON] в межах повноважень та у відповідності до КЗпП України та є таким, що не підлягає скасуванню. Наказом АТ «ДПЗКУ» від 23.10.2019 року № 113 затверджено штатний розпис Товариства, згідно якого посада «Інспектора з контролю виконання доручень» віднесена до Відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронним органами управління по роботі з контрагентами Департаменту безпеки. Таким чином у зв`язку зі зміною у структурі ПАТ «ДПЗКУ», позивач на виконання рішення суду у справі № 214/6671/18 поновлений на різновиді посаді, а саме на посаді інспектора з контролю за виконанням доручення відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки акціонерного товариства «ДПЗКУ», отже, товариство належним чином виконано постанову Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2019 року щодо поновлення позивача. В той час, АТ «ДПЗКУ» неодноразово зверталась до позивача про необхідність прибуття до Товариства за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1 з метою ознайомлення з наказом про поновлення, про те що [PERSON] не прибув до АТ «ДПЗКУ». Крім того, не з`являвся на роботі протягом майже 9 місяців, що підтверджується доданим до відзиву документами. При цьому доводи позивача, що він не міг прибути до Товариства за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1 оскільки АТ «ДПЗКУ» не викликало його у відрядження є такими, що не заслуговують на увагу. Згідно акту перевірки ГУ Держпраці у Київській області від 22.10.2020 року № ВК 1172/3250/АВ встановлено, що зв`язку зі зміною у структурі АТ «ДПЗКУ» посада «Інспектора з контролю виконання доручень» віднесена до відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами Департаменту безпеки. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, установі, організації на інше робоче місце, в іншій структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Посадова інструкція інспектора з контролю за виконанням доручення відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами Департаменту безпеки, затверджена головою Правління 23.10.2019 року є рівнозначною посадовій інструкції інспектора з контролю за виконання доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків. Отже, в АТ «ДПЗКУ» відбулося переміщення працівника, а не переведення, оскільки істотні умови праці не змінилися, тому згода працівника не вимагалася. Актом від 22.10.2020 року, який є належним та допустимим доказом встановлено, що [PERSON] протягом 9 місяців з нез`ясованих причин не з`являвся на роботі в АТ «ДПЗКУ», та за результати інспекційного відвідування порушень законодавства про працю в АТ «ДПЗКУ» не встановлено, що підтверджує обґрунтованість прийняття Товариством Наказу від 19.08.2020 року № 598-К «Про звільнення [PERSON] » та відсутність підставі для задоволення позову. Крім того, в матеріалах справи містяться копія наказу № 128 від 19.03.2018 року [PERSON] , з яким позивач ознайомлений, що підтверджується особистим підписом [PERSON] . Також зазначає, що наказ ПАТ ДПЗКУ« від 19.03.2018 року № 128 «Щодо організації роботи працівників управління» та наказ № 151 від 16.04.2018 року позивачем не оскарж 5 увався. Крім того, АТ «ДПЗКУ» належним чином забезпечило [PERSON] робочим місцем за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, 18. Про це свідчить службова записка директора департаменту закупівель від 13.01.2020 р. №4/4/13 у відповідь на яку Херсонським РВ департаменту закупівель ПАТ «ДПЗКУ», що знаходиться за адресою м.Херсон, вул..Ливарна,18, повідомлено: «Усе необхідне для повноцінної роботи пана [PERSON] в наявності, згідно стандартів ПАТ «ДПЗКУ» Також, просив поновити пропущений строк для подання заперечень на відповідь на відзив, оскільки визначений ухвалою суду строк був пропущений через запровадження суворого карантинного режиму роботи відповідача, переведення працівників на дистанційну роботу. 6.Позивач надав до суду відповідь на заперечення на відповідь на відзив (вх.№23022 від 09.12.2020 року), відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України не є заявою по суті справи, судом не визнано доцільним враховувати зазначену відповідь та надавати їй оцінку. Дана відповідь містить аргументи позивача, за якими він повторно вказує про наявність раніше зазначених заперечень на позицію відповідача. Заяви та клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. 7. 18 вересня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику ( повідомлення ) сторін. 8. Представник відповідача подав до суду відзив заперечення та просив поновити строк на подання відзиву та заперечення, які направлені поштою на адресу суду 23.09.2020 та 17.11.2020 року, відповідно, посилаючись на існування карантину в Україні та запровадження протиепідемічних заходів на підприємстві, зокрема, переведення працівників ПАТ «ДПЗКУ» на дистанційну (надомну ) роботу. 9. Судом враховані підстави для поновлення процесуального строку, зазначені представником відповідача визнані поважними причини пропуску процесуального строку для подання відзиву та заперечень на відповідь на відзив відповідача. Суд дійшов висновку що представником відповідача подані відзив та заперечення на відповідь на відзив у межах розумного строку, з урахуванням обставин справи, існування в Україні суворих карантинних заходів та необхідності забезпечення принципу змагальності сторін. 10. Позивачем 30.11.20020 року було подано до суду клопотання про витребування додаткових доказів від ПАТ «ДПЗКУ» оригінали наказів , які стосуються змін в організації роботи працівників:управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків; відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки; відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки. Зазначені посади є посадами, за якими позивача переводили та призначали з 11.09.2018 р. по 27.11.2020 року. Також просив витребувати посадові інструкції [PERSON] за посадами з 11.09.2018 р. по 27.11.2020 року. Своє клопотання позивач обґрунтовував тим, що за наказами №151 та 128 посади вказувались - інспектор з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків, в той час як предметом позову він зазначає правомірність його звільнення з посади інспектора з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки управління безпеки. Позивачем зазначається, що відповідач вводить суд в оману коли не зазначає про скасування наказу №128. При цьому він посилається на відсутність в телефонному довіднику ПАТ «ДПЗКУ» у 2020 році вказівки про закріплення за [PERSON] та [PERSON] Харківської та Луганської області , не зазначення відносно нього адреси корпоративної електронної пошти, що свідчить про незабезпечення його робочим місцем. 11. Суд, вирішуючи клопотання позивача про витребування додаткових доказів від ПАТ «ДПЗКУ» від 30.11.2020 року, враховуючи положення ч.1 ст.84, ч.2 ст.83 ЦПК України, залишає клопотання без задоволення оскільки клопотання про витребування доказів позивачем не було подано разом з позовною заявою. Крім того, позивачем не заявлено клопотання про надання додаткового строку для витребування або подання доказів по справі. З матеріалів справи вбачається, що на момент подання позову позивач був обізнаний з розбіжностями у назві його посад: посада, за якою його було поновлено на роботі на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №60841120 від 27.12.2019 р. та постанови Дніпровського апеляційного суду м.Кривий Ріг від 03.12.2019 р. мала назву «інспектора з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки», а посада за наказом про звільнення від 19.08.2020 р.№598-к «інспектор з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки» Обставини справи, встановлені судом. 12.Відповідно до наказу № 814-К від 11 вересня 2018 року виданого ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» [PERSON] , інспектора з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків, у зв`язку з прогулом без поважних причин 11 вересня 2018 року ( а.с. 44). 13.Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 28.01.2020 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 214/6671/18 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про поновлення [PERSON] на посаді інспектора контролю та виконання доручень управління регіонального контролю та виконання доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економіки безпеки та фінансових ризиків ( а.с.52). 14.Відповідно до наказу № 15-К від 09 січня 2020 року виданого ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», скасовано наказ від 11.09.2018 року № 814-к «Про звільнення [PERSON] » та поновлено [PERSON] на посаді інспектора з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржником та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки з 11 вересня 2018 року ( а.с.51). 15.10.01.2020 року в.о. голови правління АТ «ДПЗКУ» Чернявський С. надіслав поштою на домашню адресу [PERSON] повідомлення, що на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2019 року Товариством скасовано його наказ про звільнення та запрошено до відділу кадрів у м. Київ, вул. Саксаганського, 1, каб.318 для ознайомлення з наказом ( Наказ від 11.09.2018 року № 15-К) ( а.с. 72-73). 16.01.2020 року в.о. голови правління АТ «ДПЗКУ» Чернявський С. надіслав поштою на адресу [PERSON] повідомлення, що на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2019 року наказом АТ «ДПЗКУ » від 09.01.2020 року № 15-К його поновлено на роботі на посаді інспектора з контролю за виконавчим дорученням відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки АТ «ДПЗКУ». Відповідно до Наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 19.03.2018 року № 128 «Щодо організації роботи працівників управління регіонального контролю» його робоче місце було встановлено у Херсонському регіональному відділені регіонального управління № 1 департаменту закупівель, що за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, 18 ( а.с. 77). 16.З листа від 14.02.220 року № 130-12-11/734 вбачається, що в.о. голови правління Чернявський С. звернувся до [PERSON] яким повідомлено останнього, що відповідно до наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 19.03.2018 року № 128 «Щодо організації роботи працівників управління регіонально контролю» його робоче місце встановлено у Херсонському регіональному відділі регіонального управління № 1 департаменту закупівель, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, 18. Його робоче місце обладнане у відповідності до вимог ст. 29 КЗпПУ та правил внутрішнього розпорядку, затверджених наказом Товариства від 27.02.2018 року № 87. Зазначений лист, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ДП «Укрпошта» ( Ф. 119) ним особисто отримано 23.01.2020 року, проте до теперішнього часу він не приступив до виконання службових обов`язків та на робочому місті відсутній ( а.с.80) 17.Згідно акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № КВ 668/1322/АВ від 10 липня 2020 року складеного Головним управлінням держпраці у Київській області , встановлено, що [PERSON] з нез`ясованих причин не з`являвся на роботу в АТ «ДПЗКУ» в період часу з 09.01.2020 року станом на 07.07.2020 року та не виконував роботу Товариства, у Товариства відсутні підстави для виплати заробітної плати [PERSON] ( а.с.47). 18.Згідно п.2.5 наказу № 128 від 19 березня 2018 року «Щодо організації роботи працівників управління регіонального контролю та безпеки» [PERSON] визнано відповідальним інспектором з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків за супровід роботи філій та регіональних відділів регіональних управлінь департаменту закупівель, логістики з вказаних питань, організацію роботи з проблемними активами у регіоні обслуговування : Херсонська область ( а.с. 56-58). 19.Відповідно до наказу № 151 від 16 квітня 2018 року про внесення змін до наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 19 березня 2018 року № 128 на період закінчення 2017/2018 маркетингового року залишити за інспектором з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю те безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків [PERSON] регіони обслуговування: Дніпропетровська і Херсонська області та віддалене місце роботи - філія ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізьке ХПП» 20.Наказом № 113 від 13 жовтня 2019 року затверджено та введено в дію штатний розпис працівників апарату управління акціонерного товариства «Державна природно-зернова корпорація України» з 23 жовтня 2019 року згідно з додатком ( а.с.63;64). 21.Відповідно до відповіді на повідомлення № 130 - 12-21/2178 від 16.04.2018 року [PERSON] до в.о голови правління ПАТ «ДПЗКУ» [PERSON] , зазначено, що він не заперечує проти встановлення віддаленого місця роботи в Херсонському регіональному відділені регіонального управління № 3 департаменту закупівель за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, буд. 18 і погоджується з цим рішенням ( а.с. 65-67). 22.Наказом АТ «ДПЗКУ» № 67 від 14 липня 2020 року затверджено штатний розпис АТ «ДПЗКУ» та введення його в дію з 15.07.2020 року( а.с.68-71). Витягом з наказу № 523-к від 15.07.2020 року встановлено, що інспектора з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки [PERSON] переміщено на посаду інспектора з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки з 15 липня 2020 року, з посадовим окладом у розмірі …… на місць ( а.с.71). 23.Листом від 22.06.2020 року в.о. голови правління [PERSON] № 130-12-11/2146 [PERSON] повідомлено про необхідність терміново приступити до роботи за робочим місцем, яке знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, 18 або повідомити дату виходу ( а.с.83). 08.07.2020 року [PERSON] повідомлено, що в разі неповідомлення поважності причин відсутності на робочому місці, до нього буде застосоване дисциплінарне стягнення ( а.с. 85) 24. Згідно службової записки [PERSON] в період з січня 2020 року по липень 2020 року інспектор з контролю за виконанням доручень АТ «ДПЗКУ» [PERSON] не перебував на території філії АТ «ДПЗКУ» «Великолепетиський елеватор», записи у журналі відвідування відсутні ( а.с.96). 25.Відповідно до службової записки в.о. начальника охорони філії АТ «ДПЗКУ» «Братолюбівський елеватор» Ткаченка А.В. в.о. директора філії АТ «ДПЗКУ» «Партизанський елеватор», директора філії «Білокриницький КХП» Камбур М. , директора філії «АТ «ДПЗКУ» «Брилівський елеватор» Туаєва А.В., директора філії АТ «ДПЗКУ» «Голопристанський елеватор» Васильєва С.О. в період з січня 2020 року по липень 2020 року інспектор з контролю за виконанням доручень АТ «ДПЗКУ» [PERSON] на території філій не перебував, записи в журналах відвідувань відсутні ( а.с. 97; 98;99;100;101) . 26.Відповідно до акту від 20 липня 2020 року, складеного та підписаного інспектором з виконання доручень [PERSON] , менеджером [PERSON] , водієм філії АТ «ДПЗКУ» «Великолепетиський елеватор» [PERSON] , інспектор з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки [PERSON] був відсутній на роботі з 09-00 год. до 12-30 год. за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, буд. 18 без погодження з керівництвом та попереднім повідомленням про причини відсутності ( а.с. 102). 27.06.08.2020 року в.о. голови правління [PERSON] звернувся до в.о. голови профспілького комітету первинної профспілкової організації ПАТ «ДПЗКУ» Рибець Н. про надання згоди на звільнення [PERSON] у зв`язку з прогулом без поважних причин згідно із п. 4 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 121-123) 28.Відповідно до листа в.о. голови Київської міської профспілки працівників агропромислового комплексу первинної профспілкової організації ПАТ «ДПЗКУ» Рибець Н. від 10 серпня 2020 року, [PERSON] з моменту його звільнення з ПАТ «ДПЗКУ» та станом на сьогодні на розрахунковий рахунок ППО АТ «ДПЗКУ» не вносились профспілкові внески. Також [PERSON] при поновленні на його роботі в АТ «ДПЗКУ» не подав відповідної заяви до ППо АТ «ДПЗКУ» про вступ. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] не є членом ППО АТ «ДПЗКУ» , тому ППО АТ «ДПЗКУ» відповідно до ст. 43 КЗпП України не має правових підстав для надання згоди на звільнення [PERSON] з посади інспектора з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки АТ «ДПЗКУ2 у зв`язку з прогулом без поважних причин згідно із п. 4 ст. 40 КЗпП ( а.с.124-125). 29.Відповідно до листа в.о. голови правління [PERSON] від 12.08.2020 року № 130-1-19/3071 [PERSON] повідомлено про необхідність протягом трьох днів з моменту отримання даного листа у будь-який спосіб повідомити відділ кадрів управління персоналу апарату управління товариства про причини відсутності на роботі з дня поновлення на роботі та зокрема з липня 2020 року по цей час. В іншому випадку його відсутність на роботі буде кваліфіковано як прогул без поважних причин ( а.с 87-89). 30.Наказом від 19 серпня 2020 року № 598-к звільнено [PERSON] , інспектора з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки, у зв`язку з прогулом без поважних причин ( п. 4 ст. 40 КЗпП України) 19 серпня 2020 року. Також даним наказом визначено необхідність виплати [PERSON] компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 32 календарні дні за період роботи з 11.09.2018 року до 19.08.2020 року ( а.с.126). Повідомлення про звільнення направлено на адресу [PERSON] із пропозицією з`явитися в апарат управління акціонерного товариства «ДПЗКУ» для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки за адресою: [ADDRESS] ( а.с 127-128). 31. За розрахунком позивача розмір середньоденної заробітної плати визначено з урахуванням що за два останні відпрацьовані місяці червень та липень 2020 року за посадовим окладом 18000 грн.: 36000 грн./43 робочі дні=837 грн. Відповідачем зазначений розрахунок не заперечувався, інший розрахунок не надавався. Джерела права й акти їх застосування. 32.Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. За приписами ст.9 Конвенції Міжнародної організації праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою України 04.02.1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст.4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ст.147-1 КЗпП України). Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків. Виходячи із засад ратифікованої Україною 04.02.1994 року Конвенції, положень Конституції України та чинного трудового законодавства, обов`язок доведення правомірності притягнення працівника до відповідальності покладається на роботодавця. Порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця. Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність.При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо), на чому акцентує увагу Верховний Суд в постановах від 18.04.2018 року по справі №359/3507/17 та від 11.04.2018 року по справі №804/8092/16. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю (постанова Верховного Суду від 23.01.2018 року по справі № 273/212/16-ц). За змістом п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу, в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, без поважних причин. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 33. Судовим розглядом встановлено, що АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» наказом №14-к від 09.01.2020 року «Про поновлення на роботі [PERSON] » на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №60941120 від 27.12.2019 р. та постанови Дніпровського апеляційного суду м.Кривий Ріг від 03.12.2019 р. скасовано наказ від 11.09.2018 р. №814-к «Про звільнення [PERSON] » та поновлено [PERSON] на посаді інспектора з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки з 11.09.2018 р. На копії наказу, наданій суду представником відповідача, відсутній підпис позивача про ознайомлення з наказом та дату. Позивачем також зазначається, що його було поновлено на зовсім іншу посаду в іншому відділі в іншому управлінні і в іншому департаменті оскільки за наказом про його звільнення №814-к від 11.09.2018 року був звільнений з посади інспектора з контролю за виконанням доручень управління регіонального контролю та безпеки департаменту економічної безпеки та фінансових ризиків. Доводи представника відповідача В.П. Леськова щодо встановленого [PERSON] місця роботи за адресою м.Херсон, вул.Ливарна,18 за його згодою у Херсьнському регіональному відділі регіонального управління №1 департаменту закупівель не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи оскільки представник зазначав що ці обставини встановлені рішенням суду апеляційної інстанції по справі №214/6671/18, проте, зазначеного рішення суду або його копії під час судового розгляду сторонами не надавалось. Таким чином, посилання на ч.4 ст.82 ЦПК України є недоречним. Крім того, посилання представника відповідача В.П. Леськова на відповідь [PERSON] щодо встановленого його місця роботи за адресою м.Херсон, вул.Ливарна,18 за його згодою, яка висловлена в листі від 23.05.2018 року, не можуть бути прийняті до уваги оскільки в зазначеному листі зазначалось про службове відрядження за наказом №217 від 02.05.2018 року, копію якого суду не надано. Таким чином, суд позбавлений можливості давати оцінку доводам представника відповідача через ненадання всіх доказів що стосуються вказаної обставини. Також, суд критично оцінює доводи представника відповідача В.П. Леськова щодо поновлення [PERSON] на рівноцінній посаді через зміни в структурі АТ «ДПЗКУ» оскільки представником відповідача не надано суду жодних доказів, які могли би бути оцінені та враховані судом. Посилання представника відповідача В.П. Леськова на відсутність підстав для службового відрядження та для відшкодування шкоди суд не бере до уваги оскільки вони не відносяться до предмету спору. Листом в.о. голови правління С.Чернявським від 16.01.2020 року №130-12-19/182 (а.с.77-78), в якому [PERSON] повідомлено про поновлення на роботі та зазначається, з посиланням на Наказ №128 від 19.03.2018 року, що його робоче місце знаходиться у Херсонському регіональному відділі регіонального управління №1 департаменту закупівель за адресою м.Херсон, вул.Ливарна,18; зазначено час початку та закінчення роботи , час перерви на відпочинок та харчування. Згідно п.2.5 наказу АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» №128 від 19.03.2018 року [PERSON] було встановлено регіон обслуговування Херсонська область та віддалене місце роботи у Херсонському регіональному відділі регіонального управління №3 департаменту закупівель. До цього наказу було внесено зміни наказом №151 від 16.04.2018 року на період закінчення 2017/2018 маркетингового року залишено за [PERSON] регіони обслуговування Дніпропетровська та Херсонська області та віддалене місце роботи - філія ПАТ «ДПЗКУ» «Криворізьке ХПП». 34.За наказом про звільнення №598-к АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 19.08.2020 року «Про звільнення [PERSON] » його звільнено з посади інспектора з контролю за виконанням доручень відділу забезпечення регіонального контролю управління регіональної безпеки департаменту безпеки 19.08.2020 року у зв`язку з прогулом без поважних причин. В матеріалах справи відсутні докази ознайомлення та надання згоди на зміну істотних умов праці позивачем в період затвердження змін у структурі та штатному розпису АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» за наказами №113 від 23.10.2019 р., №67 від 14.07.2020 р. В наказі про звільнення №598-к зазначені підстави: акт від 20.07.2020 р.; лист ППО АТ «ДПЗКУ» від 10.08.2020 р №33/ППО; лист АТ «ДПЗКУ» від 12.08.2020 р., №130-1-19/3071;лист [PERSON] від 17.08.2020 р. Наказ №598-к АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 19.08.2020 року «Про звільнення [PERSON] » не можна вважати правомірним внаслідок порушення процедури прийняття спірного наказу за наступних підстав. Відповідно до акту від 20 липня 2020 року, складеного та підписаного інспектором з виконання доручень [PERSON] , менеджером [PERSON] , водієм філії АТ «ДПЗКУ» «Великолепетиський елеватор» [PERSON] , інспектор з контролю за виконанням доручень відділу по роботі з боржниками та взаємодії з правоохоронними органами управління по роботі з контрагентами департаменту безпеки [PERSON] був відсутній на роботі з 09-00 год. до 12-30 год. за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, буд. 18 без погодження з керівництвом та попереднім повідомленням про причини відсутності. Після складання акту від 20 липня 2020 року виконуючим обов`язків голови Правління [PERSON] направив [PERSON] листа з вимогою надати пояснення щодо його відсутності на роботі та на робочому місці (м.Херсон вул.Ливарна,18) з дня поновлення на роботі та зокрема з липня 2020 року по цей час. Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпПУ до застосування дисциплінарного стягнення за прогул на роботі з 09-00 год. до 12-30 год. за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, буд. 18 саме 20 липня 2020 року власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення з приводу конкретного порушення трудової дисципліни, а саме, з приводу прогулуз 09-00 год. до 12-30 20.07.2020 року. Натомість, виконуючим обов`язків голови Правління [PERSON] 12.08.2020 року направив [PERSON] листа з вимогою надати пояснення щодо його відсутності на роботі та на робочому місці (м.Херсон вул.Ливарна,18) з дня поновлення на роботі та зокрема з липня 2020 року по цей час. Таким чином, судом встановлено порушення процедури накладення дисциплінарного стягнення, передбаченої ч.1 ст.149 КЗпПУ та зроблено висновок що відповідач не додержувався законодавства про працю. Внаслідок порушення процедури прийняття спірного наказу про звільнення, права позивача були порушені та підлягають захисту в судовому порядку у визначений позивачем спосіб в межах позовних вимог з урахуванням принципу диспозитивності, шляхом скасування наказу №598-к від 19.08.2020 р., поновлення позивача на роботі на раніше займаній посаді та стягнення матеріальної шкоди середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Доводи позивача щодо відсутності повноважень у виконуючого обов`язки голови правління підписувати наказ про звільнення не є суттєвими, оскільки будь яких обмежень компетенції або заборон в Законі України «Про акціонерні товариства» або в Статуті відповідача позивачем не зазначалось та судом не встановлено. 35.Згідно з ч.2 ст.235 КЗпПУ при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За розрахунком позивача розмір середньоденної заробітної плати за два останні відпрацьовані місяці червень та липень 2020 року складає 837 грн. Зазначений розрахунок прийнятий судом оскільки представником відповідача не надано іншого розрахунку на спростування правильності розрахунку позивача. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Судом при здійсненні розрахунку сум середнього заробітку при поновленні на роботі, що підлягають стягненню на користь позивача враховується кількість робочих днів вимушеного прогулу з моменту звільнення до ухвалення судового рішення 181 день, таким чином підлягає стягненню 151 497 грн. (181дн. * 837 грн. = 151 497 грн.) Розподіл судових витрат. 36. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 37. Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Крім того, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2355,77 грн. (840,80 грн. за позовні вимоги про поновлення на роботі + 1 514,97 грн. - за позовну вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул) На підставі викладеного, та

Outcome: approved