Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , останнє місце проживання та реєстрації якого було [ADDRESS] . На момент смерті він проживав разом з позивачкою по справі, його дружиною [PERSON] . До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1), літньої кухні (літ. - Б), сараю (літ. - В), гаража (літ. - Г), погрібника (літ. - Д), сараю (літ. - Е), сараю (літ. - Ж). Даний житловий будинок відповідно до погосподарської книги по Радивонівській сільській раді (нині Великобагачанська територіальна громада) - № 12 - дане домоволодіння відносилось на 15.04.1991 року до колгоспного двору, головою двору була [PERSON] - мати чоловіка позивачки [PERSON] , членами двору були чоловік позивачки по справі [PERSON] , позивачка по справі [PERSON] та їх син [PERSON] , який помер [INFO] . Але за життя голови двору [PERSON] правовстановлюючі документи на домоволодіння не виготовлено. Коли померла [PERSON] [INFO], спадщину після її смерті як спадкоємець за заповітом, який був посвідчений Радивонівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області від 01.10.2007 року та зареєстровано в реєстрі № 127 - прийняв її син, а чоловік позивачки по справі [PERSON] . Спадкова справа заведена в державній нотаріальній конторі, чоловік позивачки отримав ряд спадкових документів, але на житловий будинок не отримав. Житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, яка була надана [PERSON] за життя 6 сесією 22 скликання Радивонівською сільською радою від 27.03.1995 року у приватну власність та на яку був виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [INFO] чоловіка позивачки [PERSON] є вона, [PERSON] , інших спадкоємців не має, син позивачки по справі та її покійного чоловіка помер [INFO] . Спадщину позивачка [PERSON] прийняла шляхом подання заяви до державного нотаріуса в шестимісячний строк. Але коли позивачка звернулася до державного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою по видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, то нотаріус відмовила їй у в зв`язку з тим, що на житловий будинок немає правовстановлюючого документу. Вказує в позові, що а ні чоловік позивачки [PERSON] за життя голови двору [PERSON] , а ні позивачка [PERSON] , а ні син [PERSON] за життя, який помер [INFO] - як члени колгоспного двору своєї долі не виділяли, і позивачка вважає, що на момент смерті [PERSON] увесь житловий будинок належав їй, в порядку спадкування після її смерті - перейшов у спадщину чоловікові позивачки [PERSON] , який спадщину прийняв, але житловий будинок не переоформив на своє ім`я. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3). Ухвалою суду від 10.06.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та підготовче засідання призначено на 17.07.2019 року; витребувано від державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , останнім місцем проживання якої було с. Чапаєвка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів, та відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , останнім місцем проживання якого було с. Чапаєвка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів (а.с.29). Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 15 липня 2019 року по 24 липня 2019 року перебував на лікарняному, в період часу з 22 липня 2019 року по 09 серпня 2019 року включно суддя Хоролець В.В. перебував у щорічній відпустці (в межах цього періоду з 29 липня 2019 року по 06 серпня 2019 року перебував на лікарняному), тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справи не розглядались). Розгляд справи відкладено на 09.09.2019 року. Підготовче засідання по справі відкладено на 06.09.2019 року. До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшли листи №1135/02-23 від 12.07.2019 року та за №1351/02-23 від 23.08.2019 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної селищної ради (а.с.а.с.53,61). Від представника позивача 06.09.2019 року до суду надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.63). У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] , представником якої згідно довіреності діє Ситник Оксана Володимирівна до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що Диканською селищною радою Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів про смерть за № 144 (а.с.5). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.04.2008 року вбачається, що [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: с. Чапаєвка Великобагачанського району Полтавської області померла [INFO] , про що виконкомом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний запис в книзі реєстрації смертей за № 12 (а.с.6). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2017 року вбачається, що [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: с . Чапаєвка Великобагачанського району Полтавської області помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та складено відповідний запис за № 3 (а.с.7). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2009 року, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Сахаровою Л.І. вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого Радивонівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області від 01.10.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 127, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , що зареєстрований та мешкає в с. Чапаєвка Великобагачанського району Полтавської області. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з приватизованої земельної ділянки площею 4,07 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та належить померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Радивонівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 06.09.2001 року та зареєстрованого в книзі під № 73 (а.с.8). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.1948 року, виданого Радивонівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28.02.1948 року зроблено відповідний запис за № 7, де батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.1978 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 01.10.1978 року про що Багачанською Першою сільською радою Великобагачанського району Полтавської області складено відповідний запис № 25. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: його [PERSON] , її [PERSON] (а.с.10). З довідки, виданої виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 263 від 04.04.2017 року вбачається, що адреса домогосподарства, яке належало померлій [PERSON] змінено з [ADDRESS] (а.с.11). З довідки, виданої виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/103 від 19.03.2009 року вбачається, що згідно запису погосподарської книги №12 [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відноситься до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на 15.04.1991 року значилися: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12). З довідки, виданої виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/101 від 19.03.2009 року вбачається, що домогосподарство в [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1), літньої кухні (літ. - Б), сараю (літ. - В), гаража (літ. - Г), погрібника (літ. - Д), сараю (літ. - Е), сараю (літ. - Ж) (а.с.а.с.14-16). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 30.11.2018 року вбачається, що [PERSON] на праві постійного користування належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] (а.с.а.с.17-19). З архівного витягу з протоколу №9 сесії 22 скликання Радивонівської сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 22 грудня 1995 року вбачається, що [PERSON] передано в постійне користування та приватизацію земельних ділянок для обслуговування жилих будинків і підсобних будівель та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,25 га, для обслуговування житлового будинку і підсобних приміщень в селі Чапаєвка та 0,36 га для ведення особистого підсобного господарства в селі Чапаєвка (а.с.20). З довідки характеристики ДП «Інвентаризатор - М» від 10.01.2019 року №37 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами знаходиться за адресою [ADDRESS] та його загальна площа 1961 оку побудови становить 45,3 кв.м., а житлова площа 20,3 кв. м. на приватизованій земельній ділянці площею - 0,2500 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Будівництво проведено до 05.08.1992 року, що не є самочинним будівництвом чи переплануванням. На дату технічної інвентаризації самочинних побудов і перепланувань не виявлено (а.с.21). Постановою від 10.08.2017 року в.о. в порядку заміщення завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] , після померлого [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.22). З повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. №01-09/397 від 19.06.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] за № 28/2017. Спадкоємцем, який прийняв спадщину є [PERSON] . На її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,1401 га, що розташована на території Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та на легковий автомобіль. Заяви від кредиторів та інших спадкоємців не надходили (а.с.а.с.41-47). З повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. №01-09/396 від 19.06.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] під № 510/2008. Спадщину після неї згідно заповіту прийняв [PERSON] . На його ім`я були видані два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку площею 4,07 га, майновий пай та грошові вклади в АТ «Ощадбанк». Заяви від інших спадкоємців та кредиторів не надходили (а.с.а.с.48-52). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] (щодо житлового будинку з господарськими будівлями) є позивач у справі [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] , тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , представником якої згідно довіреності діє Ситник Оксана Володимирівна до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved