Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.01.2020, спадкова справа №280-2011, зареєстрована в реєстрі за номером 171, належить житловий будинок надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок позивачка успадкувала після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідний житловий будинок належав померлій на праві приватної власності. Після отримання свідоцтва про право на власність, вона, як спадкоємиця, узаконила свої права на вищезазначене майно та виготовила технічну документацію на цей будинок та стала одноособовим власником цього будинку. Позивач вказує, що з часом з її дозволу у вищевказаному будинку зареєструвався її колишній чоловік [PERSON] , [INFO] . Відповідний факт реєстрації підтверджується довідкою виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради від 27.07.2020 за №108. В подальшому в зв`язку з тим, що відносини з чоловіком у позивачки не склались, шлюб між ними було розірвано рішенням Великобагачанського районного суду від 16.08.2019. З цього часу спільне життя між ними припинилось, відповідач переїхав в інше місце проживання з серпня 2019 року, куди саме невідомо. Фактом того, що [PERSON] , [INFO]., не проживає за адресою: [ADDRESS] є акт обстеження побутових умов від 27.02.2020, наданий комісією у складі депутата Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області Корнійко П.П., в.о. старости сільського голови Большачкової Н.В., сусідки [PERSON] . Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач вказує, що [PERSON] , [INFO] , втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню, а тому позивачка [PERSON] , [INFO] , як власник житла вимушена звернутися до Великобагачанського районного суду Полтавської області з даною позовною заявою, оскільки відповідач [PERSON] створює позивачці перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном (а.с.а.с.2-3). З листа виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області №28 від 02.09.2020 вбачається, що відповідно до відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади, Єдиному державному демографічному реєстрі, громадянин [PERSON] , [INFO] , був зареєстрованим і проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Ухвалою суду від 18.09.2020 за вищевказаним цивільним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням було відкрите загальне позовне провадження і підготовче засідання призначено на 16.10.2020 (а.с.24). Відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами, проте, з відмітки вузла поштового зв`язку вбачається, що він за даною адресою не проживає (а.с.32,41-42,51-52,64-65,73-74); при цьому, з поштової кореспонденції вбачається, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживає і не отримує судову кореспонденцію, тому він повідомлявся судом про день і час проведення розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті суду. 04.12.2020 по даній справі проведено підготовче засідання і призначено судовий розгляд по суті справи на 29.12.2020 (а.с.56). До початку розгляду справи по суті 16.10.2020, та в подальшому 04.12.2020 від позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання заявленого позову та про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та провести розгляд справи на підставі наявних доказів у справі (а.с.35,53). Відповідач у справі [PERSON] в судові засідання 29.12.2020, 21.01.2021 не з`явився, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, від даної селищної ради до суду надійшов лист про не заперечення щодо задоволення позовних вимог та про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.43,72). Ухвалою суду від 21.01.2021 постановлено провести заочний розгляд справи, з постановленням заочного рішення. Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у її відсутність та неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.01.2020, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Сахаровою Л.І., посвідчено, що відповідно до ЦК спадкоємцем зазначеного у даному свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку та надвірних будівель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок (а.с.6). Той факт, що власником вищевказаного житлового будинку є позивач [PERSON] також підтверджується технічною документацією та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8-11,17). Рішенням Великобагачанського районного суду від 16.08.2019 шлюб, зареєстрований між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] - розірвано (а.с.12-13). З довідки, виданої виконкомом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області №108 від 27.07.2020 уповноваженому власнику [PERSON] , [INFO]., що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , в такому складі сім`ї: не родич - [PERSON] , [INFO]. (а.с.14). Фактом того, що [PERSON] , [INFO]., не проживає за адресою: [ADDRESS] є акт обстеження побутових умов від 27.02.2020, наданий комісією у складі депутата Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області Корнійко П.П., в.о. старости сільського голови Большачкової Н.В., сусідки [PERSON] (а.с.15). З довідки, виданої виконкомом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області №109 від 27.07.2020 вбачається, що вулиця Леніна в с. Степанівка перейменована на вулицю Центральну згідно рішення суду (а.с.16). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.381 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає менше шести місяців на рік. Реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно норм ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України громадянин, які мають у приватній власності будинок і користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати та укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому, обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга цієї статті визначає способи захист цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним в будинку, що йому належить, користуються жилими приміщеннями в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Разом з цим, згідно норм ст.383 ЦК України громадянин, які мають у приватній власності будинок (квартиру) і користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати та укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому, обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. З доводів позовної заяви вбачається, що в будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований у вищевказаному будинку, але з серпня 2019 року даний громадянин за зазначеною адресою не проживає. Суд приймає до уваги Акт комісії від 27.02.2020 про те, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , однак за даною адресою не проживає з серпня 2019 року по даний час, оскільки зміст даного акта узгоджується з доводами позовної заяви, дослідженими матеріалами справи, і ними не спростовується. Отже, виходячи з сукупності вищевикладеного, вбачаються підстави для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахуванням викладеного, положень ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги немайнового характеру підлягають задоволенню в обсязі, який вказаний в даному судовому рішенні, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved