Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

ЗПозивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в зв’язку з навчанням дочки – [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше передбаченого законодавством мінімуму, починаючи з дати подання позову та до досягнення дочкою 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання, мотивуючи тим, що дочка навчається на 1-му курсі денної форми навчання юридичного факультету Київського національного університету імені [PERSON] з 01.09.2018, де навчається на бюджетній основі. Відповідач добровільно допомогу на дочку не надає, а вона самостійно не в змозі утримувати її, так як їй необхідні кошти на лікування, тому що вона хворіє, а також постійно йдуть затрати на проживання, харчування, одяг, проїзд, придбання підручників тощо. Відповідач є пенсіонером, а також зареєстрований як ФОП «[PERSON]А.», а тому може надавати матеріальну допомогу. Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав. В судове засідання сторони та третя особа – [PERSON], не з»явилися, але надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Позивач свої позовні вимоги уточнила, просить задовольнити її позов та стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача. Відповідач визнав позовні вимоги частково. Не заперечує щодо задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини доходу. Третя особа – дочка сторін, просить позов задовольнити. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження. Дослідивши письмові докази по справі та врахувавши позиції сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І - ТП №304217, виданого 15.03.2001. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно довідки юридичного факультету Київського національного університету імені [PERSON] №036-199 від 20.02.2019 [PERSON] дійсно навчається на 1-му курсі денної форми навчання юридичного факультету Київського національного університету імені [PERSON] з 01.09.2018. Термін закінчення навчання - 30.06.2022. Копії квитанцій (а.с. 6) підтверджують факт оплати проживання в гуртожитку [PERSON] в сумі 1458 грн. та 100 грн. за електроенергію. Копія консультаційного висновку спеціаліста від 01.03.2019 (а.с.5) свідчить про хворобу дочки сторін та потребу лікування, в тому числі санаторно-курортного. Крім того, враховуючи, що є загальновідомими обставини, тобто такими, що не потребують доказування, про потребу повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в затратах на проїзд, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, суд вважає, що дочка сторін потребує матеріальної допомоги. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В ч.ч.3, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз’яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров’я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідачем надано довідку КП «Гарне місто» №4369 від 15.05.2019 та копії свідоцтв про народження дітей серії І-ТП №248281 та №087719 , з яких вбачається, що відповідач має іншу сім»ю і на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: Дарина, [INFO], та Матвій, [INFO]. Водночас відповідач визнав свою можливість надання матеріальної допомоги дочці – [PERSON]О в розмірі 1/6 частини його доходу, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд. Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 та 200 СК України, в яких передбачено обов’язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів). Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в доход держави.

Outcome: approved