Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування поданої позовної заяви зазначила, що вона, [PERSON], [INFO], рідна бабуся [PERSON], [INFO]. Її донька [PERSON], [INFO], має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON] помер у 2010 році. Її онук [PERSON] навчається у Дніпродзержинському вищому професійному училищі з 2015 року, на даний час залишився без батьківського піклування. Донька позивачки - [PERSON], після смерті свого чоловіка залишила сина [PERSON] на повне утримання позивачки та по теперішній час не виявляє бажання піклуватися про нього, участі у вихованні не приймає, матеріально не утримує, його життям та здоровям не цікавиться, не піклується про фізичний, духовний, моральний розвиток, не забезпечує здобуття ним освіти, не готує до самостійного життя. [PERSON], не має постійного місця проживання, не працює, зловживає спиртними напоями. 26.01.2016 року [PERSON] було запрошено до служби у справах дітей, спеціалістами служби з нею була проведена профілактично-розяснювальна бесіда стосовно виховання та утримання сина, відібрано пояснення, де вона пояснила, що не має можливості утримувати та належним чином займатися вихованням дитини. У позові просить суд: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на утримання неповнолітньої дитини; призначити [PERSON], [INFO], опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовній заяві та пояснила, що відповідачка вихованням сина не займається, матеріально не забезпечує, життям та здоровям дитини не цікавиться. Також відповідачка ніде не працює, зловживає спиртними напоями. Відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обовязків по вихованню та матеріальному утриманню сина. Що стосується неї, то вона всю турботу по вихованню та утриманню онука взяла на себе, вона працює, отримує пенсію, тому може бути піклувальником. Сам [PERSON] у судовому засіданні також підтримав позовні вимоги [PERSON], зазначив, що мати ним не цікавиться з того часу, як помер його батько. Весь цей час він мешкає з бабусею [PERSON] Навіть тоді, коли він мешкав з матір'ю, вона не піклувалась про нього, часто била, а зараз зовсім навіть не приходить до нього. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивачки та обставини, якими вони обгрунтовані визнала у повному обсязі. Представник третьої особи - служба у справах дітей адміністрації Південного районну Дніпродзержинської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала у повному обсязі. Прокурор позовні вимоги позивачки підтримав у повному обсязі. Зазначив, що відповідачка не виконував своїх батьківських обовязків на протязі тривалого часу, про сина не дбала, не виховувала та не цікавилася його здоровям. Просив позов задовольнити. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Кожна особа, що бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 31 ЦПК України відповідач вправі визнати позов протягом усього часу розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому приймає до уваги такі обставини. У судовому засіданні було встановлено наступне: Свідоцтвом про народження [PERSON] підтверджується той факт, що його матірю є [PERSON], а батьком [PERSON]. Реєстрація актового запису про народження [PERSON], [INFO] вчинена у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 172 від 20.05.1999 року (ар.с.17). Батько [PERSON], 27.02.1999р.н. - [PERSON] помер 08 листопада 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.16). Відповідно до характеристики виданої директором Дніпродзержинського вищого професійного училища [PERSON] від 11.01.2016 року, [PERSON] навчається у Дніпродзержинському вищому професійному училищі з 01.09.2015 року за спеціальністю «електрогазозварник на автоматичних та напівавтоматичних машинах». За час навчання виявив середній рівень знань, зарекомендував себе, як дисциплінований учень, не має пропусків занять без поважної причини, з бажанням оволодіває обраною професією. Впродовж навчального 2015 року, контроль за рівнем успішності і станом відвідування занять здійснює бабуся [PERSON], з боку матері контроль відсутній, так як вона з сином не проживає (ар.с.12). Відповідно до акту від 18.01.2015 року, затвердженого КЖЕП «Оріон», відповідачка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з 1999 року (ар.с.11). Відповідно до довідки виданої 19.02.2016 року КЖЕП «Оріон» [PERSON] працює в КЖЕП «Оріон» двірником дільниці №2 (ар.с.6). Відповідно до висновку № 17/918-7 від 30.05.2016р. Адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам [PERSON], [INFO]. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обовязків по вихованню та матеріальному утриманню сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально не утримує, аліменти не сплачує. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обовязками, зловживає спиртними напоями та не піклується про сина, не створила належних умов для його виховання та розвитку, не забезпечує його матеріально, тривалий час взагалі не спілкується з сином. Відповідно до ст.243 Сімейного кодексу України зазначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до висновку № 17/914-7 від 30.05.2016р. Адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність призначення піклувальником [PERSON], 1949р.н над неповнолітнім [PERSON], [INFO], зазначено, що призначення [PERSON], 1949р.н. піклувальником над неповнолітнім [PERSON], 27 лютого 1999 року народженняу відповідає інтересам неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідачка є працездатною, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітнього сина такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved