Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 26 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 10 серпня 2002 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Сімя фактично розпалася з листопада 2017 року, причиною розірвання шлюбу стало погіршення сімейного життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних стосунків. Ведення спільного господарства та сумісне проживання сторонами припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Частиною 1 статті 223 якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглянути справу без не зявившихся сторін на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 10 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 223. Сторони припинили подружні відносини спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні звязки. У відповідності до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося,причиною розірвання шлюбу стали часті суперечки з різних приводів. У сторін різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. У відповідності до ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідності до\~статті 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залинити своє шлюбне прізвище «Клімова». Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] як сторона по справі на користь якої винесено рішення суду, має право в порядку\~ст.141 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат судового збору. При подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.2), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved