Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

З позовом до Тарутинського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області в якому просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON],[INFO], відносно малолітнього сина - [PERSON],[INFO]. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати в сумі 704,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 2010 року позивач [PERSON] проживала разом із [PERSON], [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У 2011 році у них з відповідачем народилась спільна дитина- син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з різних поглядів на життя та на виховання дитини, у зв'язку з чим, з 2012 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] проживають окремо. У 2013 році в зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] добровільно відмовлявся допомагати дитині, позивачем була подана позовна заява до Тарутинського районного суду Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь. 04 лютого 2013 року Тарутинським районним судом Одеської області винесено рішення про стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією з дня пред'явлення позову, а саме з 27 грудня 2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Відповідач рішення суду добровільно не виконує в зв'язку з чим позивач була змушена звернутися до відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Одеської області для примусового стягнення аліментів, але по теперішній час відповідач аліменти не сплачує. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 03.04.2018 року, складеного державним виконавцем Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області, Міндовою Т.І., заборгованість по аліментам [PERSON] складає 24 580,65 грн. Також зазначила, що на теперішній час, дитина немає до батька ніяких почуттів, в спілкуванні з дитиною, він ніколи не згадує про батька. Відповідач [PERSON] жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дитини, а зі сторони матері ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з ним та участі батька в вихованні. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач просить суд позбавити його батьківських прав. Позивач до судового засідання не з'явилась. Надала суду заяву, в якій просила свої вимоги задовольнити в повному обсязі, розглянути справу за її відсутністю. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі, про день та час слухання справи повідомлений належним чином про що свідчать повідомлення про отримання ним поштового відправлення. Представник органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області Нєнова Н.О. в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву, в якій просила розглянути цивільну справу без участі представника органу опіки та піклування Тарутинської райдержадміністрації, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки, письмових заперечень від нього не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.8). 04 лютого 2013 року Тарутинським районним судом Одеської області винесено рішення про стягнення з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією з дня пред'явлення позову, а саме з 27 грудня 2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.9). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 03.04.2018 року, складеного державним виконавцем Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Міндовою Т.І., заборгованість по аліментам [PERSON] складає 24 580, 65 гривень (а.с.10-11). Відповідно до наданої довідки Миколаївської сільської ради №444 від 10.04.2018 року, вбачається, що малолітній син [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні матері [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї, вбачається, [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS], мати з дитиною проживають в будинку батьків, власного житла не мають. Мати з батьком сина у шлюбі не перебувала. Батько участі у вихованні сина не приймає, фінансово не допомагає. Мати самотужки виховує сина, який знаходиться на її повному утриманні. Житлово - побутові умови будинку знаходяться у задовільному стані, хлопчик ходить в дитячий садочок, завжди охайний. Має проблеми зі здоров'ям (поганий зір), які мати вирішує сама, без участі батька (а.с.14-15). Відповідно до письмового висновку орган опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є не право згідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.1 ст.165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 вказаної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, суд враховує той факт, що відповідач тривалий час не підтримує з дитиною стосунки, не бере участь у його вихованні. На підставі вищевикладеного, а також висновку органу опіки та піклування № 01/01-12/689 від 04.05.2016 року, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved