Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Згідно позовних вимог позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 06.07.2011 року з відповідачкою було укладено кредитний договір у відповідності з умовами якого вона отримала грошові кошти в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак позичальник взятих на себе зобов'язань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року має заборгованість - 14505,88 грн., зокрема: 160,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9842,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3336,84 грн. - заборгованість за пеню та комісією; 500 грн. - штраф (фіксованана ціна); 666,95 грн. штраф(процентна складова). В добровільному порядку відповідачка борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» згідно поданої заяви позов підтримав, просить суд розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 06.07.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір у відповідності з умовами якого [PERSON] отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту 1000 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] від 06.07.2011 року, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПриватБанком «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між нею та банком кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, між сторонами укладено договір на умовах, запропонованих Банком, у відповідності до якого відповідачка [PERSON] одержала кредит. Сторони також погодили, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг). Заявою відповідачки від 06.07.2011 року та пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг сторони погодили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Судом не встановлено, а відповідачкою не надано жодних доказів, які б стверджували про припинення кредитного договору від 06.07.2011 року. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інші фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та надав відповідачці кредитний ліміт на платіжну карту у розмірі 1000 грн. Згідно статей 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 31.05.2017 року має заборгованість - 14505,88 грн., зокрема: 160,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9842,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3336,84 грн. - заборгованість за пеню та комісією; 500 грн. - штраф (фіксованана ціна); 666,95 грн. штраф(процентна складова). В добровільному порядку відповідачка борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, що також передбачено п.2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг». Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що при укладенні кредитного договору сторони встановили, як строк дії договору до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором, процентів та інших платежів за користування кредитом (п.п.1.1.7.12, 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг). Відповідачка [PERSON] перестала виконувати зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 31.05.2017 року у неї утворилась заборгованість за кредитним договором. Позивач скористався своїм правом на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. Зі змісту ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідачки в користь позивача заборгованості по кредитному договору від 06.07.2011 року в сумі 14505,88 грн. Крім того, в силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved