Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Зміст позовних вимог : Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення сум інфляційних нарахувань в розмірі 110 033,35 грн та трьох процентів річних в розмірі 27594,42 грн, посилаючись на те, що 08 квітня 2016 року Підволочиський районним судом Тернопільської області прийнято рішення у справі № 604/79/16-ц, згідно якого стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Качанівка, та жителя [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] в користь [PERSON] , ІПН[NUMBER] , суму боргу в розмірі 285 109 грн. 15 коп. (двісті вісімдесят п`ять тисяч сто дев`ять гривень 15 копійок). 20 травня 2016 року Підволочиський районним судом Тернопільської області прийнято рішення у справі № 604/293/16-ц, згідно якого стягнуто з [PERSON] , ІПН [NUMBER] в користь [PERSON] , ІПН [NUMBER] , суму боргу за договором позики від 11 грудня 2015 року в розмірі 90 740 гри. 55 коп. (дев`яносто тисяч сімсот сорок гривень 55 копійок). Таким чином заборгованість [PERSON] перед [PERSON] на підставі даних рішень судів становить 375 849 грн 70 коп. (триста сімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень 70 копійок). 06 травня 2016 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Шкільняком В. Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51027744 сума стягнення 285 109 грн. 15 коп. 29 липня 2016 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Шкільняком В. Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51810544 сума стягнення 90 740 грн. 55 коп. 11 вересня 2017 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Шкільняком В. Є. винесено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу - нерухомого майна, житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою с. Іванівка, Підволочиського району, Тернопільської області. Майно було передано стягувачу в рахунок погашення боргу в розмірі 116 861 грн. 50 коп. 01 листопада 2017 року приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального кругу Вольтером І. П. було видано свідоцтво на нерухоме майно, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Таким чином, на думку позивача, станом на момент звернення до суду заборгованість по виконанню грошового зобов`язання Відповідачем перед ним становить 258988 грн 20 коп. Звідси згідно розрахунку відсотків за користування грошовими коштами за період з 11 вересня 2017 року по 22 травня 2019 року заборгованість становить 28 594, 42 грн, а розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за вказаний вище період становить 110 033, 35 грн. У зв`язку з чим просить стягнути із відповідача в його користь 137 627,77 грн заборгованості по інфляції та відсотків, а також понесені та документально підтверджені судові витрати. В ході розгляду справи судом вчинялись наступні процесуальні дії : Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 02 липня 2019 року 09.30 год. в приміщенні Підволочиського районного суду, а також встановлено строк відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Підволочиського районного суду від 14 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 05 листопада 2020 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, однак подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги просять задоволити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання повторно не з`явились, заяви про відкладення розгляду справи чи відзиву до суду не подавали, хоча належним чином були сповіщені про день, час та місце розгляду справи, а тому справу слід вирішити по суті на підставі наявних у справі доказах, оскільки їх достатньо для прийняття рішення по суті і підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом : Згідно рішення Підволочиського районного суду від 08 квітня 2016 року, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] суму боргу в розмірі 285 109,15 грн, а також судові витрати в розмірі 2857,63 грн. Відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2016 року стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] суму боргу в розмірі 90 740,55 грн, а також судові витрати в розмірі 907,5 грн. Постановою серії ВП № 51027744 від 06 травня 2016 року відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2/604/76/16 від 05 травня 2016 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу в розмірі 285109,15 грн та 2857,63 грн судових витрат. Постановою серії ВП № 51810544 від 29 липня 2016 року відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2/604/159/16 від 26 липня 2016 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу в розмірі 90740,55 грн та 907,05 грн судових витрат. Згідно Акту про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу та постанови про передачу від 11 вересня 2017 року боржником [PERSON] в рахунок погашення боргу передано стягувану [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, у с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області на суму116 861,50 грн. Згідно розрахунку відсотків за користування грошовими коштами, за період з 01 червня 2016 по 11 вересня 2017 року заборгованість становить 14 439.25 грн, з 12 вересня 2017 року по 22 травня 2019 року - 13 155,17 грн. Загальна заборгованість по відсотках за користування грошовими коштами становить 27 594,42 грн. Згідно розрахунку боргу з урахуванням індексу інфляції від 01 червня 2016 року до 22 травня 2019 року заборгованість становить 110 033.35 грн. Нормативно-правове обґрунтування : Відповідно до ст.ст. 4, 19 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Аналогічної позиції дотримується і Верховний суд України у справі № 6-2311цс16 від 22 березня 2017 року. Висновки за результатами розгляду справи : За вказаних обставин заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] , на думку суду, є мотивованими, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення шляхом стягнення у його користь із відповідача [PERSON] 110033,35 грн сум інфляційних витрат та 27594,42 грн 3% річних, оскільки вказане обґрунтовується дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні доказами та узгоджується із правовими висновками ВС, які є обов`язковими до застосування національними судами. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені у повному обсязі, тому з відповідача по справі слід стягнути сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір в розмірі 1376,28 грн. На підставі наведеного, та

Outcome: approved