Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу після смерті [INFO] батька [PERSON] . Позивач спадщину не прийняв, оскільки не подав у визначений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту, а тому звертається до суду. Представник позивача - адвокат Наталюк Н.М. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав (арк.спр.32). Відповідач Новоушицька селищна рада Хмельницької області представника у судове засідання не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про визнання позову (арк.спр.31). Процесуальні дії у справі 29 грудня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно з ч.2 ст.247, ч. 3 ст. 211, ч.3 ст. 200 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів та ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження (арк. спр.5). 30 березня 2004 року [PERSON] заповів усе своє майно та житловий будинок з надвірними будівлями в с. Маціорськ, [PERSON] , тобто позивачу (арк. спр. 7). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а [INFO] - батько [PERSON] що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (арк.спр.6,8). На день своєї смерті батьки позивача [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали в [ADDRESS] , інших осіб зареєстрованих за вказаною адресою не було, про що свідчать виписка з по господарської книги за 2001-2005 року (арк.спр. 12), та довідки №399 від 13 березня 2020 року, №1029 від 21 вересня 2020 року (арк.спр.11, 15). Із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №076346 від 18 вересня 1996 року вбачається, що [PERSON] є власником сертифікату на земельну частку (пай) площею 1.10 га, яка перебувала у колективні власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Кірова (арк.спр.9). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса від 07 жовтня 2020 року (арк.спр. 10), що є підставою для звернення позивача за захистом своїх прав. В ході розгляду справи суд установив, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заведені (а.с.27-30). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцю за заповітом [PERSON] , оскільки останній пропустив строк для її прийняття. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, посилалася на те, що після смерті [PERSON] він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки не знав про існування заповіту так як проживав в іншому населеному пункті, а саме в с. Вільховець Новоушицького району. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. З врахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, інші спадкоємці, в тому числі ті, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні, суд дійшов висновку, що позивач з поважної причини - через незнання про існування заповіту, пропустив передбачений законом строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому порушене право [PERSON] підлягає захисту у спосіб, визначений у позовній заяві. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не знаходить, а тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved