Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

З копії трудової книжки встановлено, що на підставі наказу №40 від 02.09.2020 [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «Абсолют Сервіс-2» на посаду сторожа служби обслуговування СК «Авангард». 10.06.2020 на підставі наказу №34 [PERSON] звільнена з ТОВ «Абсолют Сервіс-2» на підставі ст.38 КЗпП України, тобто розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника. Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. З копії трудової книжки встановлено, що 10.06.2020 ТОВ «Абсолют Сервіс-2» виконало обов`язок щодо видачі [PERSON] належно оформленої трудової книжки, але не провів із нею розрахунок, у строк, зазначений в статті 116 цього Кодексу. Так, статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З довідки про заборгованість по заробітній платі станом на 01.07.2020, яка надана позивачем, суд вбачає, що ТОВ «Абсолют Сервіс-2» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі на загальну суму 18030,55 грн. (лютий 2020 - 1000 грн., березень 2020 - 3885,75 грн., квітень 2020 - 3567,85 грн., травень 2020 - 3814,29 грн., червень 2020 - 5762,66 грн.). Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що ТОВ «Абсолют Сервіс-2» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 18 030,55 грн. враховуючи, що позивачу виплачена заробітна плата за лютий 2020 року в розмірі 1000 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення №244 від 31.07.2020 року та платіжної відомості за лютий 2020 року, наданою відповідачем до суду, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягає заборгованість в сумі 17 030,55 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягає застосуванню формула, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. Відповідно до довідки №46 від 30.06.2020 року про заборгованість по заробітній платі станом на 01.07.2020 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] за два повних місяці, що передували його звільненню, становить 204,66 грн. до сплати. При розрахунку суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, судом визначено кількість робочих днів з 11.06.2020 (наступний день після звільнення) до 01.09.2020 (ухвалення рішення по справі), що складає 57 робочих днів. При розрахунку робочих днів затримки, суд керувався ЛИСТОМ МІНІСТЕРСТВА СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ від 29.07.2019 №1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік». З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до сплати складає 11 665,62 грн (204,66 грн. х 57 днів), яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягнення на користь держави з ТОВ «Абсолют Сервіс-2» у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial