Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.05.2014 року відповідача зобов'язано сплачувати на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень. На день винесення вказаного рішення суду відповідач не працював, його дохід носив нерегулярний та мінливий характер. Однак, на даний час матеріальне становище відповідача змінилося - він офіційно працевлаштувався у ТОВ «Торговий дім «Агродім», тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позивачка зазначила, що вона працює на робочому місці основного працівника, який перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, який вийде на роботу весною 2017 року, її заробітна плата становить 1635 гривень в місяць, дитина постійно перебуває на лікуванні у лікарів дерматолога та гастроентеролога, що потребує значних грошових витрат, а тому коштів, які вона отримує та аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для нормального розвитку дитини і її матеріального забезпечення. На підставі наведеного, позивачка просить збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча про день та час розгляду справи повідомлявся, згідно вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред'явлення позову. Згідно роз'яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому зв'язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру. Згідно правової позиції висловленої Верховним судом України в постанові від 05.02.2014 року у справі № 143-цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05.05.2014 року, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до даних звіту про здійснення відрахувань та виплат за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року, наданого ТОВ «Торговий дім «Агродім» № 32 від 22.07.2016 року, відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, його середньомісячна заробітна плата становить 4081 гривня 22 копійки. З його заробітної плати проводиться утримання аліментів за виконавчим документом №2/679/343/2014 від 27.05.2014 року. Вказане свідчить про те, що матеріальний стан відповідача змінився і значно покращився. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом об'єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів матеріальне становище платника аліментів змінилося та покращилося, він офіційно працевлаштований, його середньомісячна заробітна плата становить 4081 гривня 22 копійки. Водночас, у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, зростанням цін, витрати, які несе позивачка на утримання дочки значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Наведене, є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін, а також те, що відповідачем не надано доказів про зміну стану його здоров'я, перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на дочку - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved