Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

З матеріалів справи суд вбачає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 01.02.2011 року розірвано. В період шлюбу у відповідачів [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ЗОШ №9, управління освіти Краматорської міської ради №88 від 15.09.2019р. відповідачі навчальний заклад, де навчається дитина [PERSON] , не відвідують, з вчителями не спілкуються, не беруть участь у батьківських зборах, дитину додому не забирають, не цікавляться її навчанням, у вихованні дитини участі не приймають. Відповідно до заяви [PERSON] , яка засвідчена державним нотаріусом Фареником О.О., вбачається що вона повідомляє та підтверджує, що зі своїм сином не спілкується, не зустрічається, не виконує своїх батьківських обов?язків щодо нього, та не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви [PERSON] , яка засвідчена державним нотаріусом Фареником О.О., вбачається що він повідомляє та підтверджує, що зі своїм сином не спілкується, не зустрічається, не виконує своїх батьківських обов?язків щодо нього, та не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] взагалі не приймають участі у житті дитини, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, що полягає у тому, що весь цей час вони жодного разу з дитиною не зустрічалися, не спілкувалися, не опікувалися її станом здоров`я, не доглядали за нею, матеріальної допомоги не надають. Фактично дитина [PERSON] мешкає в родині позивача з народження, з 2006 року. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] суд повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема ставлення відповідача до дитини, приходить до висновку, що зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та систематичне ухилення відповідачів від виховання сина і нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про їх винну поведінку щодо дитини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до висновку органу опіки та піклування №01-49/983 від 29.01.2020р. позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина є доцільним. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина [PERSON] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ст.166\~ч.2\~СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст.\~51\~Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. (ч.2 ст.182 СК України) Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, необхідно виходити з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На цей час неможливо встановити чи працює відповідач чи ні, але матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, яка перебуває на повному утримані позивача вони не надають. З огляду на вказане та враховуючи положення ст.166\~ч.3\~СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав, з відповідачів в інтересах дитини слід стягнути з кожного аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.09.2019 року, та до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 430\~ЦПК України підлягає негайному виконанню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги всі обставини, на виконання вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved