Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 22.07.2021 року ПАТ «ВФ Україна» (позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 58 012,47 грн. та витрати на судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним були надані відповідачу послуги за договором про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 295388534256 від 21.08.2010 р., проте відповідач не розрахувався за отримані ним послуги за період з 30.06.2018 року по момент звернення до суду 22.07.2021 року. Заборгованість становить 58 012,47 грн., з яких 45 820,02 грн. - послуги міжнародного роумінгу. Відповідач відзив не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив (а.с. 42). Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 45). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 03.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в спрощеному порядку (а.с. 41). Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що договором № 295388534256 від 21.08.2010 року ПрАТ «МТС Україна» надала мобільні послуги зв`язку [PERSON] з зазначенням про міжнародний роумінг та міжнародною лінією (а.с. 8-9). Відповідно до «Отчёт истории баланса за заданный период» (мова оригіналу -російська) від 11.11.2020 року з початку періоду на 01.06.2018 року по 30.06.2018 року борг становить 58 012,47 грн. (п`ятдесят вісім тисяч дванадцять гривень 47 копійок) (а.с. 7). Згідно листа попередження від ПрАТ «ВФ України» на ім`я [PERSON] направлялось повідомлення про існування боргу за послуги мобільного зв`язку в загальному розмірі 58 012,47 грн. (п`ятдесят вісім тисяч дванадцять гривень 47 копійок) (а.с. 13-14). Відповідно довідкової інформації про надання послуг [PERSON] , надано відомості про користування послугами зв`язку в період з 01.06.2018 року по 07.06.2018 року (а.с. 19-35). V. Оцінка Суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання телекомунікаційних послуг, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, праву позивача вимагати від відповідача сплати грошей за надані позивачем послуги на його користь відповідає кореспондуючий обов`язок відповідача сплатити ці гроші. Судом встановлено, що позивачем були надані відповідачу телекомунікаційні послуги, але відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги не виконав. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів за отримані телекомунікаційні послуги в сумі 58 012,47 грн. є обґрунтованими. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжних доручень № 0010065389 від 25.03.2021 року та У 0010214546 від 08.10.2020 року позивачем було сплачено 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову. З цих підстав,

Outcome: approved