Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 121143,90 грн. за кредитним договором б/н від 09.10.2008 року, з яких 3257,66 грн. - заборгованість за кредитом; 117886,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 09.10.2008 по 28.09.2018 року В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.10.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2019 року має заборгованість - 167022,57 грн., яка складається з такого: -3257,66 грн. - заборгованість за кредитом; -158997,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -4767,14 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Діючим законодавством не передбачено обов`язку кредитора вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Кредитор на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 121143,90 грн., яка складається з такого: -3257,66 грн. - заборгованість за кредитом; -117886,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 09.10.2008 по 28.09.2018 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач надала відзив на позовну заяву (а.с.56-58), в якому зробила заяву про застосування строків позовної давності та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позивач, у строк встановлений ухвалою судді від 25.03.2019 року, відповідь на відзив не подав. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 09 жовтня 2008 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявила бажання про оформлення на своє ім`я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві погоджено тип карти Кредитка Універсальна, 30 днів пільгового періоду; валюта гривна; сума кредитного ліміту 2500,00 грн.; базова процента ставка 3 процентів на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. У заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення та згоди з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, а також надала свою згоду на те, що дійсна заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.41-51). Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] , [INFO] року встановлено кредитний ліміт 2500,00 грн.; 13.04.2011 року кредитний ліміт збільшено 2900,00 грн., 14.04.2011 року встановлення кредитного ліміту 2900,00 грн., 11.06.2011 року кредитний ліміт збільшено до 3300,00 грн.; 07.08.2015 року кредитний ліміт знижено до 3260,00 грн., Строк дії кредитної картки 05.17 (а.с.36,35). Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 09.10.2008 року (а.с.38-40) вбачається, що станом на 31.01.2019 року заборгованість за кредитом складає 3257,66 грн., заборгованість за процентами за період з 09.10.2008 року по 28.09.2018 року складає 117886,24 грн., що в сумі дорівнює 121143,90 грн. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку, суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 3257,66 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредитом у розмірі 3257,66 грн. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту з огляду на таке. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що у відповідності до умов кредитного договору б/н від 09.10.2008 року відповідачу була надана кредитна картка зі строк дії до останнього дня 05.17 року (а.с.35). Позивач із вимогами про стягнення заборгованості за тілом кредиту звернувся 04.03.2019 року, тобто в межах строків, встановлених ст. 257 ЦК України. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитним коштами, суд прийшов до таких висновків. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем за період з 09 жовтня 2008 року по 28 вересня 2018 року. Проте, згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Довідки позивача, строк дії картки до останнього дня 05.2017 року, тобто до [INFO] року (а.с35). Нарахування процентів після закінчення строк дії кредитного договору суд вважає неправомірним, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така позиція відповідає висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року в цивільній справі №444/9519/12, який згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має враховуватися судами. Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами за період з 01 червня 2017 року по 28 вересня 2018 року слід відмовити. Крім того, з розрахунку заборгованості, а також письмових пояснень позивача, вбачається, що з квітня 2014 року було змінено порядок нарахування процентів. Проте, позивачем не доведений факт повідомлення відповідача про запровадження іншого порядку (формули) нарахування поточних та прострочених процентів. В зв`язку з тим, що судом встановлена необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, суд дійшов до висновку про те, що розмір процентів за користування кредитом, має вираховуватися, виходячи з формули, яка діяла на час укладання договору та до 04.2014 року та виходячи із погодженої сторонами процентної ставки 3 процентів на місяць. Отже, проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 31 травня 2017 року включно виходячи з базової процентної ставки 3 % на місяць повинні дорівнювати: -з 01.04.2014 року по 31.05.2017 року - 3257,66 грн. х 0,1% (36%/360 днів) х 1156 день прострочки = 3765,85 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані до 01.04.2014 року у розмірі 97,90 грн. Загальний розмір процентів за період з 09 жовтня 2008 року по 31 травня 2017 року становить 3765,85 грн. + 97,90 грн. = 3863,75 грн. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно з ч.1ст. 261ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже строк позовної давності стосовно вимог про стягнення заборгованості за процентами за період по 04 березня 2016 року пропущено, оскільки позивач звернувся до суду лише 04 березня 2019 року. Про збільшення строку позовної давності сторони письмово не домовлялись, отже, слід застосовувати встановлений ст. 257 ЦК України строк позовної давності у три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідна заява зроблена відповідачем у відзиві на позовну заяву. Тому, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові в цій частині. Отже, проценти за користування кредитом, в межах строку позовної давності за період з 04 березня 2016 року по 31 травня 2017 року включно виходячи з базової процентної ставки 36,00 % на рік повинні дорівнювати: -з 04.03.2016 року по 31.05.2017 року - 3257,66 грн. х 0,1% (36%/360 днів) х 453 дні прострочки = 1475,72грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 04.03.2016 року по 31.05.2017 року у розмірі 1475,72 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 09.10.2008 року становить 4733,38 грн., та складається з: 3257,66 грн. - заборгованість за кредитом; 1475,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 04.03.2016 року по 31.05.2017 року. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.10.2008 року у загальному розмірі 4733,38 грн. За таких обставин, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених вимог (позов задоволено на 3,91%), присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 75,11 грн.

Outcome: partial