Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

З позовною заявою про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням, у суд звернувся [PERSON] до [PERSON]. Позов мотивований тим, що відповідач у справі, [PERSON], 30 січня 2015 року згідно усної домовленості з позивачем у справі, [PERSON], був зареєстрований в житловому будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: смт. Козелець, вул. Одинця, 2, Козелецького району, Чернігівської області, але згідно акту обстеження [PERSON] з дня реєстрації і на даний час, а саме більш ніж шість місяців, не проживає у вище зазначеному житловому будинку. В судовому засіданні позивач підтримав повністю заявлені ним позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Відповідач у справі, [PERSON] в режимі відео конференції погодився з позовними вимогами позивача, та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про державну реєстрацію прав від 22 вересня 2009 року, [PERSON] являється власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в смт. Козелець, вул. Одинця, 2, Козелецького району, Чернігівської області. В даному будинку зареєстровані: позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та відповідач [PERSON]. 30 січня 2015 року згідно усної домовленості, позивач [PERSON] зареєстрував відповідача [PERSON] в даному будинку, з подальшому у майбутньому зняти його з реєстрації, але до теперішнього часу відповідач не знявся з реєстраційного обліку. На неодноразові прохання позивача знятись з реєстрації за вказаною адресою, [PERSON] відмовлявся. Згідно акту обстеження встановлено, що [PERSON] з дня реєстрації і на даний час, а саме більш ніж шість місяців, не проживає у вище зазначеному житловому будинку, а тільки там зареєстрований. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями статей 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Вказане право у позивача у справі порушено тим, що [PERSON] не є членом сім'ї позивача, [PERSON] До членів сім'ї власника житлового будинку належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника житлового будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником житлового будинку і ведуть з ним спільне господарство. Відповідач, [PERSON] не проживає у сім'ї позивача, [PERSON] і не веде спільного з ним господарства. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, з урахуванням того, що в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не проживає в житловому будинку за адресою: смт. Козелець, вул. Одинця, 2, Козелецького району, Чернігівської області понад 6 місяців, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні дані про поважність причин його непроживання, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved