Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що 04 липня 1992 року Іванопільською сільською радою Костянтинівського району Донецької області \~був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем [PERSON], актовий запис № 9. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя та прагнень, наявності непорозумінь. Вже понад один рік вона мешкає з іншим чоловіком, з яким фактично створила нову сімю. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, позов просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, пояснивши, що протягом спільного життя він забезпечував та утримував родину. Проте, коли за станом здоровя він деякий час не мав можливості працювати, стосунки з позивачем погіршились, остання з дитиною пішла від нього. В теперішній час позивач мешкає з іншим чоловіком. Вважає, їх сімя розпалась остаточно та зберегти її не можливо, а тому заперечень проти розірвання шлюбу він не має. Проте, наполягає на тому, щоб після розірвання шлюбу позивач іменувалась дівочим прізвищем. Проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, визначеному позивачем, будь яких заперечень він не має. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги\~ [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 04 липня 1992 року Іванопільською сільською радою зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9 (а.с.20). Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка проживає з матірю. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами не має. Про наявність спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, сторонами не заявлено. Шлюбні відносини між сторонами припинені з причини різних поглядів на життя та прагнень, наявності непорозумінь. В теперішній час позивач мешкає з іншим чоловіком, з яким фактично створила нову сімю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] в частині про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, із залишенням після розірвання шлюбу прізвища дружини [PERSON] . При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що після розірвання шлюбу позивач має іменуватись дівочим прізвищем та вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до ст. 113 СК України право на вибір прізвища після розірвання шлюбу належить особі, яка змінила своє прізвища у звязку з реєстрацію шлюбу. За приписами ст. 113 СК України другий з подружжя не наділений правом вимагати зміни прізвища після розірвання шлюбу іншим подружжям. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд дійшов таких висновків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], народилася 25 серпня 2002 року, її батько є [PERSON], матірю - [PERSON] (а.с.11). Неповнолітня [PERSON] мешкає з матірю та перебуває на її утриманні. Дана обставина у судовому засіданні відповідачем не оспорювалась. Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоровя та матеріальне положення відповідача, який в силу віку є працездатним, офіційно не працевлаштований, інших неповнолітніх дітей та/або утриманців не має, та\~ вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Дану позовну заяву предявлено до суду 18 жовтня 2016 року. Тож у відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини мають бути стягнуті з 18 жовтня 2016\~ року до повноліття [PERSON]. Згідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved