Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Звернувшись до суду з заявою про встановлення факту смерті, представник заявника [PERSON] , який діє в інтересах заявника [PERSON] , просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Горлівка Донецької області, померлого [INFO] у м. Горлівка Донецької області, Україна. Отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». При цьому, встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті [PERSON] та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від представника заявника [PERSON] надійшла заява про підтримання вимог заяви про встановлення факту смерті та розгляд справи без його участі. Представники заінтересованих осіб - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви, в яких вони не заперечують проти задоволення заяви та просять розглянути справу без участі представників заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, зазначено звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (2004 р.) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 4 вказаного Пленуму зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянин України [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорту (а.с. 5). Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 25 липня 2008 року (а.с. 10). За твердженням заявника, [INFO] у м. Горлівка Донецької області помер спадкодавець [PERSON] , [INFO] . На підтвердження даного факту заявником суду надано копію: довідки про причину смерті № 56 від 29 грудня 2015 року, яка видана медичним закладом м. Горлівка Донецької області (а.с. 8). Даючи оцінку допустимості такого доказу, як довідка про причину смерті № 56 від 29 грудня 2015 року, яка видана медичним закладом м. Горлівка Донецької області, як документа, що виданий медичним закладом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті [PERSON] для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника [PERSON] , суд, як виняток, приймає до уваги надані вищезазначені докази та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Горлівка Донецької області, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть спадкодавця. За таких обставин, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved