Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В дійсним час відносини між ними погіршилися. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. За цих підстав просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він надає позивачу матеріальну допомогу на утримання сина. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою КЖЄП-53 про склад сімї дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначити не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, за змістом зазначених норм спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини свідчить про наявність між ними спору. Тому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо надання ним коштів на утримання дитини в добровільному порядку. Відповідно до статті 183 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів того, що він має регулярний дохід, суд вважає, що розмір аліментів на дитину має бути визначений у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, аліментів на утримання інших осіб не сплачує, відсутні й інші обставини, які мають суттєве значення для визначення розміру аліментів. З урахуванням матеріального стану сторін, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісяця. За таких обставин, позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 11 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі статтею 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved