Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

З позову ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 26.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, у зв'язку з чим станом на 30.11.2014 року виникла заборгованість в сумі 27502 грн. 01 коп., яка складається з наступного: 5950 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом; 16314 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5236 грн. 88 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 17042 грн. 58 коп., яка була задоволена за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.05.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 10459 грн. 43 коп. Також штрафи відповідно до умов кредитного договору - 250 грн. - штраф (фіксована частина); 522 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 11232 грн. 40 коп. (10459,43 грн.+250 грн.+522,97 грн.). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору та на норми ст.ст. 526,527,530,599 ЦК України, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.03.2007 року в сумі 11232 грн. 40 коп., яка складається з наступного: 5950 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом; 16314 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5236 грн. 88 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 17042 грн. 58 коп., яка була задоволена за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.05.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 10459 грн. 43 коп., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору - 250 грн. - штраф (фіксована частина); 522 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 11232 грн. 40 коп. Також позивач просить стягнути судові витрати у справі (сплачений судовий збір при зверненні до суду) - (а.с.а.с.3-5). В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] не з'явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів. Згідна на заочний розгляд справи (а.с.38). Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] направлялись копія позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки про виклик даного відповідача до суду, однак, з поштових повідомлень вбачається, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання в [ADDRESS] не проживає (а.с.а.с.44-45,52-55,59-60). В судове засідання 24.03.2015 року відповідач [PERSON] не з'явився, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [ADDRESS] не проживає (а.с.а.с.54-55); 07.04.2015 року відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся рекомендованим листом з повідомлення, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [ADDRESS] не проживає (а.с.а.с.59-60). Отже, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, тому є підстави для вирішення питання про можливість постановлення у справі заочного рішення, виходячи з положень ч.4 ст.169 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вирішив розглядати справу на підставі наявних доказів у справі, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 26.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві (а.с.а.с.14-19). Пунктами Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (умови укладеного кредитного договору №б/н від 26.03.2007 року) встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.а.с.14-19). З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання). Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.6.5 Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.17). Відповідно до п.6.6 Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку (а.с.а.17). Також, згідно п.8.6 Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а.с.17). Відповідно до п. 9.12 Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі вбачається, що [PERSON] не виконує свої зобов'язання за кредитним договором і станом на 30.11.2014 року має заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.03.2007 року в сумі 11232 грн. 40 коп. яка складається з наступного: 5950 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом; 16314 грн. 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5236 грн. 88 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 17042 грн. 58 коп., яка була задоволена за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.05.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 10459 грн. 43 коп., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору - 250 грн. - штраф (фіксована частина); 522 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 11232 грн. 40 коп. Також позивач просить стягнути судові витрати у справі (сплачений судовий збір при зверненні до суду) - (а.с.а.с.8-11). Відповідно до положень ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). У ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведенням належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору (станом на 30.11.2014 року), оскільки вона узгоджується з наявним кредитним договором (умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Заперечень щодо заявленого позову та розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] суду не подавав. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умов кредитного договору №б/н від 26.03.2007 року і добровільно не сплачує суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для стягнення боргу за кредитом з відповідача у примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved