Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 07 грудня 2019 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу з відповідачем у них дітей немає. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу та розгляд справи без її участі. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат не підтримує. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Від нього надійшов відзив на позовну, в якому він позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просить розглянути справу без його участі. Проти стягнення з нього судових витрат заперечує, оскільки ця норма застосовується, коли є порушення прав і особа на захист своїх прав повинна звертатися до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 07 грудня 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 475. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб видно, що при укладенні шлюбу позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved