Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що він [PERSON] є власником особового рахунку № 3883 квартири №6 в будинку під № 37 по вул. М.Лисенка в м. Кам'янське Дніпропетровської області. У вказаному житловому приміщенні, крім нього зареєстровані: мати - [PERSON] та його сестра - [PERSON]. Як вбачається з акту № 496 про не проживання від 11.06.2018 року, виданого КП «УКОЖФ», його сестра не проживає в квартирі з 2002 року. Проживає в квартирі він та його мати, яка потребує стороннього догляду, який саме він, як син їй надає, відповідачка до квартири не являється, постійно з 2002 року проживає за адресою [INFO]. В квартирі її речей немає. Таким чином, в спірній квартирі відповідачка не проживає понад шість місяців без поважних причин. Квартирою не цікавиться, не утримує її в належному стані, комунальні послуги нею не сплачуються. Таким чином, обов'язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, ст. 6 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, відповідачка не виконала; добровільно знятись з реєстрації місця проживання в квартирі № 6 в будинку під № 37 по вулиці М. Лисенка в м. Камянське не бажає. Він має намір на підставі судового рішення звернутись до органу реєстрації з заявою про зняття відповідачки з реєстрації за вказаною вище адресою. Відповідачка в матеріальному забезпеченні квартири не бере участі. Комунальні послуги за водопостачання, газопостачання, ремонтні роботи на сьогоднішній день є завеликими, а тому йому важко самостійно сплачувати їх в повному обсязі. На підставі зазначеного позивач просив: визнати, [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням (житлом) квартирою № 6 в будинку під № 37 по вул. Миколи Лисенка в м. Камянське, Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача та обставини якими вони обґрунтовані визнала у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником особового рахунку № 3883 квартири №6 в будинку під № 37 по вул. М.Лисенка в м. Кам'янське Дніпропетровської області та квартиронаймачем даної квартири (ар.с.9). Відповідно до довідки № 2/15411 від 06.06.2018 року виданої ТОВ «ЄРЦ КП» в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], його мати - [PERSON], [INFO], сестра - [PERSON], [INFO] (ар.с.8). Факт реєстрації відповідачки в квартирі [ADDRESS] підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 13.07.2018 року (ар.с.14). Відповідно до акту про непроживання № 496 від 11.06.2018 року, виданого КП КМР «УКОЖФ» відповідачка [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS] фактично не проживає з 2002 року (ар.с.10). Згідно з ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігаються жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаному житловому будинку з 2002 року. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. Тому, позов про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved