Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що 13.12.2014 року померла [PERSON], останнім постійним місцем проживання та реєстрації якої було с. Устивиця, пров. Грибоєдова, 9 Великобагачанського району Полтавської. Після смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Устивиця, пров. Грибоєдова, 9 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорту з житлового будинку (літ. А-1), літня кухня (літ. Б), навіс (літ. б), гараж (літ. В), сарай (літ. Г), сарай (літ. Д), сарай (літ. д), погріб вхідний (літ. Е), сарай (літ. - Ж), колодязь питний №1. Житловий будинок з господарськими будівлями відповідно до погосподарської книги №3, особовий рахунок №92 станом на 15.04.1991 року відносилось до колгоспного двору. Головою колгоспного двору значився [PERSON], чоловік [PERSON], який помер 14.08.2004 року, а членом двору була [PERSON]. Позивач зазначає, що на житловий будинок з господарськими будівлями було видане свідоцтво про право власності виконкомом [PERSON] сільської ради народних депутатів від 12.12.1988 року на імя [PERSON]. Дане свідоцтво було зареєстроване у Полтавському БТІ, на сьогодні свідоцтво втрачене. Після смерті [PERSON], його дружина звернулась в суд та судом було визнано право власності в порядку спадкування на імя [PERSON] на 1\\2 частину цього домоволодіння, але державна реєстрація нею не проводилася. Інша 1\\2 частина цього домоволодіння належала [PERSON] як члену бувшого колгоспного двору. Житловий будинок з господарськими будівлями знаходиться на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,25 га, яка є комунальною власністю. Позивач вказує, що спадкоємцем за заповітом [PERSON] є [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подання заяви до приватного нотаріуса. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, який був складений нею за життя 13.12.2010 року та посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради. [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON], інших спадкоємців немає. Коли [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.2). В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с.33). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Великобагачанського району в судове засідання не зявився, від [PERSON] сільської ради надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, заперечень щодо позову [PERSON] [PERSON] сільська рада не має (а.с.24). У звязку з цими обставинами, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб у справі, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову». Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON], останнім місцем проживання якої було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, пров. Грибоєдова, 9 померла 13 грудня 2014 року, про що виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.а.с.3,6). З рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31 травня 2005 року №2-276/05 вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті 14.08.2004 року її чоловіка [PERSON], та яке складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по провулку Грибоєдова №9 в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області. (а.с.4). З заповіту від 13 грудня 2010 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.15). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] було видане свідоцтво на спадщину, що складається з: права власності на приватизовану земельну ділянку площею 3,1980 гектари, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та належала на праві приватної власності померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №096396, виданого Великобагачанською райдержадміністрацією Полтавської області 12 жовтня 2006 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01065510023, кадастровий №5320285300:00:003:0107 (а.с.14). З довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 07.11.2016 року №529 вбачається, що домогосподарство по провулку Грибоєдова, 9 в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області відповідно до записів погосподарської книги №3 особовий рахунок №92 станом на 15.04.1991 року належав до колгоспного двору, членами колгоспного двору на 15.04.1991 року були: [PERSON], [INFO] (помер 14.08.2004 року)-голова домогосподарства, [PERSON], [INFO] (померла 13.12.2014 року). За домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, після смерті [PERSON], земельною ділянкою користується [PERSON] (а.с.6). З довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 07.11.2016 року №528 вбачається, що домогосподарство по провулку Грибоєдова, 9 в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області відповідно до записів погосподарської книги №3 особовий рахунок №92 станом на 15.04.1991 року належав до колгоспного двору, членами колгоспного двору на 15.04.1991 року були: [PERSON], [INFO] (помер 14.08.2004 року) - голова домогосподарства, [PERSON], [INFO] (померла 13.12.2014 року). За домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 0, 25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, після смерті [PERSON], земельною ділянкою користується [PERSON] та сплачує земельний податок (а.с.8). З довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 07.11.2016 року №530 вбачається, що житловий будинок із земельною ділянкою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що перебував у користуванні [PERSON] знаходиться за адресою: провулок Грибоєдова, 9, село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 9). Зі звіту з незалежної оцінки майна на нерухоме майно (житловий будинок) загальною площею 41,2 м2 з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Великобагачанський район, с. Устивиця, пров. Грибоєдова, буд.9 від 13.12.2016 року вбачається, що оціночна вартість вищезазначеного будинку складає 37700 грн. (а.с.12). З листа Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 12.12.2016 року та копії технічного паспорта на домоволодіння вбачається, що відповідно до технічного паспорту станом на 28.11.2016 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Устивиця Великобагачанського району, пров. Грибоєдова, 9 складається в цілому відповідно до технічного паспорту житлового будинку (літ. А-1), літної кухні (літ. Б), навісу (літ. б), гаража (літ. В), сараю (літ. Г), сараю (літ. Д), сараю (літ. д), погріба вхідного (літ. Е), сараю (літ. Ж), колодязя питного №1 (а.с.а.с.13,34-37). Приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 11.11.2016 року вихідний №1759 відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області пров. Грибоєдова, 9 у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно (а.с.5). З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] №133/01-16 від 26.01.2017 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копію документів зі спадкової справи вбачається, що після смерті 13.12.2014 року [PERSON], [INFO], останнє місце проживання якої було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області заяву про прийняття спадщини по заповіту, посвідченому [PERSON] сільською радою Великобагачанського району 13.12.2010 року, реєстровий №267 подав [PERSON]; інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило та відсутні претензії кредиторів; свідоцтва про право на спадщину 20.10.2015 року видані на імя [PERSON] (а.с.а.с.26-32). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлої 13 грудня 2014 року [PERSON], є [PERSON], який прийняв спадщину у встановленому законом порядку та є спадкоємцем її майна за заповітом, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок), позивач в даний час не може оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON]. Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та

Outcome: approved