Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 19.11.2020 року представник позивача [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] подав до суду з позов до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 61\~204, 01 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 червня 2018 року Херсонським міським судом Херсонської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні у Дніпровському РВ ДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса). Однак відповідач нехтуючи, покладеними на нього законодавством, обов`язками та рішенням суду не сплачує аліменти на утримання сина, тому станом на 01.10.2020 року заборгованість по сплаті аліментів становить 61\~204, 01 грн. Про обставини, які унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду [PERSON] , ні позивачу ні державному виконавцеві не повідомлялося. Поважні причини для звільнення [PERSON] від відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки (пені) відсутні. Виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25 квітня 2018 року розмір неустойки (пені) по аліментах у [PERSON] за період з травня 2018 року по вересень 2020 року становить 268\~866, 13 грн.. Оскільки, заборгованість по аліментам виникла за вини відповідача, позивач просить стягнути пеню з [PERSON] у розмірі 100% заборгованості по аліментах, яка складає 61\~204, 01 грн. ІІ. Виклад позиції відповідачів. Учасники справи викладають усі свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо предмета спору письмово та виключно у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України такими заявами є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються ЦПК України або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено\~ч.\~ч.\~1,\~7,\~8\~ст.\~178\~ЦПК України\~у відзиві\~відповідач викладає\~заперечення проти\~позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2020 року запропоновано відповідачу в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Херсонського міського суду Херсонської області відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачу копії відзиву та доданих документів. Повідомлено, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. З поштового повідомлення №7348100316945 встановлено, що відповідач позов з додатками отримав 11.02.2021 року, тобто строк подачі відзиву на позов сплинув 27.02.2021 року. З чого суд робить висновок, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про справу що розглядається, відзив на позов не подав, не повідомив суд про наявність будь-яких об`єктивних обставин, які б зумовили неподання до суду відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, а також не надав суду клопотань про поновлення строку на подачу відзиву на позов. Вказане дає підстави суду застосувати наслідки неподання відзиву передбачені ч. 8 ст. 178 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 08.02.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 04.03.2021 року. За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 12.04.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, адвокат Заверюха К.О. діючи в її інтересах 12.04.2021 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився, адвокат Базилєва Ю.О. діючи в його інтересах подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засідання. Доказів на підтвердження поважності причин неприбуття у судове засідання не подала. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З матеріалів справи вбачається, що відповідач повідомлявся особисто про судовий розгляд справи, як шляхом направлення судових повісток так і шляхом направлення смс повідомлень на актуальним номер мобільного зв`язку відповідача повідомленого суду заявою представника позивача від 11.02.2021 року. Таким чином встановлено, що відповідач будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, та відсутності підтверджуючих доказів від представника про поважність причин на відкладення розгляду та вирішення справи, суд вважає за можливе постановити розглянути справу у заочному порядку за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ м. Херсона 22.10.2004 року зроблено актовий запис №698 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 15.06.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області видано судовий наказ №766/9147/18 про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з травня 2018 по вересень 2020 року, складеного старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.М. Гудзь, борг по аліментам боржника [PERSON] станом на 01.10.2020 року становить 61\~204, 01 грн. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вказаний розрахунок на момент вирішення даного спору не оскаржений та не визнаний необґрунтованим. Доказів на підтвердження погашення заборгованості по аліментам або про часткову сплату грошових коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментам суду на час розгляду справи не надано. Представником позивача в позові надано розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів, який здійснений з урахуванням даних розрахунку заборгованості по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.М. Гудзь. Розмір неустойки (пені) обчислено, виходячи із суми несплачених відповідачем аліментів за кожен місяць окремо з моменту порушення відповідачем свого обов`язку щодо їх сплати - за період з травня 2018 року по вересень 2020 року. Згідно розрахунку наданого представником позивача загальний розмір нарахованої неустойки (пені) за кожен із прострочених платежів у зазначений період складає 268\~866, 13 грн. 26.03.2019 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.М. Гудзь у ВП 57525113 з примусового виконання судового наказу №766/9147/18 винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві володіння; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про арешт майна боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами наявними в матеріалах справи підтверджується, що у сторін є неповнолітня дитина, яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв`язку із чим позивачкою за судовим наказом стягнуто з відповідача аліменти на утримання спільної дитини. З довідки про наявну заборгованості по сплаті аліментів встановлюється, що відповідач [PERSON] не виконує рішення суду і не сплачує аліменти на утримання дитини. Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банківськими установами відповідач суду не надав. За таких обставин, суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, який неналежно виконує покладний на нього ст.180 СК України та судовим наказом обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд доходить до висновку про наявність передбачених ст.196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо правильності визначеного розміру нарахованої неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по вересень 2020 року судом встановлено. В позові, стороною позивача наведено розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів, який здійснений з урахуванням даних розрахунку заборгованості по аліментах, складеного старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.М. Гудзь. Розрахунок містить розмір поточних аліментів, які підлягали до сплати відповідачем щомісячно за період з травня 2018 року по вересень 2020 року. При цьому розрахунок пені за несплату аліментів позивачкою проведений за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц та в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц. При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таким чином, перевіривши поданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, проведений на підставі вищезазначеної формули що, в свою чергу, відповідає закону, встановивши його правильність, суд з урахуванням положень ст. 196 СК України, щодо граничного розміру неустойки, приходить до висновку, що розмір неустойки (пені) за період з травня 2018 по вересень 2020 року включно, становить 268 866, 13 грн. та є більшим 100% від суми заборгованості за аліментами відповідача [PERSON] , яка встановлена розрахунком старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.М. Гудзь, а відтак позовні вимоги в частині розміру неустойки (пені) що належить до стягнення з відповідача за виниклу заборгованість за аліментами підлягає задоволенню у розмірі, що не перевищує 100% від такої заборгованості у сумі 61 204, 01 грн., про що і заявлено позивачем. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, беручи до уваги відсутність доказів щодо неможливості відповідачем з поважних причини оплачувати аліменти на утримання дитини такий тривалий час і встановлені судом обставини, щодо не виконання відповідачем свого обов`язку як батька утримувати свою дитину, а також встановлену ст. 196 СК України можливість стягнення пені не більше як у розмірі 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) внаслідок несплати аліментів у розмірі 61 204, 01 грн., з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статті 141 ЦПК України, приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову до суду, ураховуючи задоволення позову про стягнення неустойки(пені) внаслідок несплати аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 840,80 грн., що відповідає розміру та ставкам визначеним Законом України «Про судовий збір» станом на час подання позовної заяви.

Outcome: approved