Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Згідно позовної заяви, 13.02.2011 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] Під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі між ними неодноразово виникали конфліктні ситуації в зв'язку з тим, що він періодично через роботу змушений був проживати окремо. Працюючи монтажником-висотником, позивач часто змушений був виїздити у відрядження в різні міста, тому не мав можливості підтримувати з відповідачкою постійні шлюбні стосунки. Неодноразово, після чергових сварок він переселявся до своїх батьків в с.Грем'яче Острозького району, а відповідачка залишалась в м.Нетішин. Разом з тим, в період з 2011 року по 2013 рік були випадки, що [PERSON] повідомляла його про вагітність і по цій причині він повертався до неї. В подальшому відповідачка повідомляла про проблеми зі здоров'ям, внаслідок чого начебто вагітність переривалась. В листопаді 2014 року в них виник новий конфлікт і вони припинили подружні стосунки, стали знову проживати окремо. Чергове примирення в грудні 2014 року було нетривалим. Позивач знову переїхав проживати до своїх батьків, повідомив відповідачку про намір розлучитися та прийняв рішення піти на військову службу. Ще до від'їзду на військову службу в зону АТО він почав підтримувати стосунки з іншою жінкою, в зв'язку з чим не збирався поновлювати подружні сімейні стосунки з відповідачкою. Через певний період [PERSON] в телефонному режимі повідомила про хворобу та вагітність, а в кінці серпня 2015 року - про народження доньки. Зустрівшись під час відпустки з відповідачкою, дізнався, що вона зареєструвала народжену [INFO] доньку [PERSON] на його прізвище, зазначивши його батьком і бажає отримувати аліменти на її та своє утримання, в зв'язку з доглядом за дитиною. З огляду на зазначені обставини та наявність у позивача сумнівів в тому, що він є батьком малолітньої доньки відповідачки, в поданій позовній заяві він просить встановити, що він не є батьком [PERSON], [INFO] та виключити запис про нього як батька [PERSON], [INFO] з актового запису за № 293, зробленого 01 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області. Представник позивача адвокат Романова Н.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Крім того зазначила, що позивач дійсно не є біологічним батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується даними медичних документів відповідачки про народження дитини, а також тим, що вона визнала позовні вимоги та категорично відмовилася від участі в проведенні судово - генетичної експертизи для встановлення або спростування батьківства [PERSON] відносно її дитини. Просила стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 487,20 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що визнає позовні вимоги [PERSON] до неї про оспорювання батьківства, оскільки позивач не є біологічним батьком її доньки [PERSON], [INFO]. З цих же мотивів вона категорично відмовилася від проведення судово - генетичної експертизи. Аналогічну позицію в судовому засіданні висловив і представник відповідачки адвокат Хотюк І.В. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 13 лютого 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, про що зроблено актовий запис № 20. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 01 вересня 2015 року на підставі актового запису № 293 від 01.09.2015 року, матір'ю [PERSON], [INFO], записана [PERSON], а батьком - [PERSON], громадянин України. Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Стаття 136 СК України передбачає, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Нетішинського міського суду від 26.02.2016 року у даній справі було призначено судово - генетичну експертизу на вирішення якої поставлено запитання: чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Однак, відповідачка [PERSON] категорично відмовилася від участі в проведенні судово - генетичної експертизи, зазначивши, що [PERSON] дійсно не є біологічним батьком її доньки [PERSON]. Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивач не є біологічним батьком доньки відповідачки - [PERSON], оскільки факт відсутності кровного споріднення між [PERSON], який записаний батьком та дитиною [PERSON], [INFO], стверджується позивачем та визнається відповідачкою. На підставі вищевкиладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved