Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить надати багаторазовий дозвіл на в'їзд/виїзд малолітній дитині [PERSON], [INFO], в район проведення АТО та в межах Донецької області, а також за межі України: до Російської Федерації, Італійської республіки та республіки Польща до досягнення 18 років у супроводі матері [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 08.12.2010 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем ніяких стосунків не підтримує. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає. Позивач та її малолітня дитина зареєстровані в [ADDRESS]. Отримання дозволу для в'їзду/виїзду малолітній дитині [PERSON] необхідно для відвідування близьких родичів, які проживають в м. Красноармійськ, за межі України - для духовного та інтелектуального розвитку дитини, а також для лікування та профілактики застудних захворювань, якими часто хворіє дитина. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, за правилами ч.3 ст.76 ЦПК України, повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 08.12.2010 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 19.12.2010 року. Позивач зареєстрована у [ADDRESS]. Згідно із пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом № 415ог від 12 червня 2015 року, в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 151 Сімейного Кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини. Згідно з ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин, суд вважає за можливе надати дитині позивача дозвіл на в'їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО) у м. Донецьк для відвідування близьких родичів в м. Красноармійську, а також за межі України: до Російської Федерації, Італійської республіки та республіки Польща у супроводі матері [PERSON], [INFO], без дозволу і супроводу батька [PERSON], [INFO], строком до 01 січня 2019 року.

Outcome: partial