Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Звернувшись з даним позовом, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1300 гривень, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1300 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей, а також аліменти на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1300 гривень, щомісячно. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог вказала, що з 22 вересня 2007 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Сімейні стосунки припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. В даний час вона перебуває в декретній відпустці, має тяжке матеріальне становище, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей та на її утримання відповідач не надає. Вважає, що відповідач зобов'язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини у встановленому законом розмірі. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 вересня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В даний час позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці, перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей та дружини відповідач не надає. Позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та на її утримання у встановленому законом розмірі. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходів її матері, батька. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей та непрацездатної дружини добровільно не надає, є працездатним, офіційно не працює, аліментів на інших дітей не виплачує, інших утриманців не має. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітніх дітей та на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку, від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved