Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], останнім місцем проживання якої було [ADDRESS], на момент смерті проживала та була зареєстрована сама. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1), сараю (літ. - Б). Як вказує позивач, цей житловий будинок дістався [PERSON] у спадщину від [PERSON], яка за життя отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 03.08.1996 року на даний житловий будинок, але відповідно до законодавства це свідоцтво потрібно було зареєструвати у Полтавському БТІ, про що в імперативному порядку було вказано в самому свідоцтві, але [PERSON] не провела державної реєстрації, про що їй повідомили в Полтавському БТІ «Інвентаризатор» (м. Полтава, пров. Піонерський, буд. 4). Позивач стверджує, що також до складу спадкового майна увійшли дві земельні ділянки - одна з них для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,10 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка була надана [PERSON] на підставі рішення №75/22 Великобагачанської селищної ради народних депутатів від 07.06.1995 року, та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка була надана [PERSON] на підставі рішення №75/22 Великобагачанської селищної ради народних депутатів від 07.06.1995 року. [PERSON] померла [INFO] року і не встигла виготовити технічні документи та отримати державні акти. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] за заповітом та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 03.08.1996 року на земельну ділянку загальною площею 0,16 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та ведення особистого підсобного господарства. Але знову ж за життя технічної документації та державних актів не виготовила. Як зазначає позивач, вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], який був складений останньою 26.04.2006 року. Цим заповітом [PERSON] заповіла все своє майно їй, цей заповіт на момент смерті не змінений та не відмінений. Інших спадкоємців а ні за заповітом, а ні за законом немає. Позивач стверджує, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Сахарової Л.І. в правовому полі до шести місяців після смерті [PERSON] але коли вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та на земельні ділянки, то їй було відмовлено, оскільки свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не пройшло державної реєстрації на ім'я [PERSON], а на земельні ділянки неможливо надати витяг з НКС, оскільки їх неможливо надати апріорі, оскільки технічна документація на них не виготовлялась, межі не встановлювались, кадастровий номер не присвоювався. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями і земельні ділянки) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.4-5). Ухвалою суду від 20.09.2018 року було відкрите загальне позовне провадження у справі і підготовче засідання призначене на 08.11.2018 року; цією ж ухвалою суду було витребувано у нотаріуса відомості про прийняття спадщини та про наявність/відсутність спадкоємців після смерті [PERSON] Вищевказана інформація від нотаріуса надійшла до суду 03.10.2018 року. Підготовче засідання було перенесено з поважних причин на 11.12.2018 року. До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист №2323 від 27.11.2018 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.47). Інші особи належним чином сповіщені про день і час проведення підготовчого засідання, позивач не подавала заяви про відмову від позову чи залишення його без розгляду, відповідно, вважається, що позивач у справі підтримує заявлені позовні вимоги. У зв'язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (правильна назва, яка відома суду) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки в порядку спадкування, підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об'єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] року, про що Відділом ДРАЦС РС Великобагачанського РУЮ Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.6). З заповіту від 26.04.2006 року, реєстровий номер 627, який був складений [PERSON] за життя та посвідчений державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Бутенко Л.І., вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Цей заповіт на момент смерті не змінений та не відмінений (а.с.7). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.08.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Бутенко Л.І. 24.03.1995 року і зареєстрованого в реєстрі за №526, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON], померлої [INFO] року є [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. Спадкове майно складається з: жилого будинку (літ.А-1) загальною жилою площею 23,7 кв.м., сараю (літ.Б), огорожі №1-2, що знаходяться в [ADDRESS] та належить померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Великобагачанською селищною радою 05.01.1968 року, зареєстрованого в Полтавському БТІ 23.01.1968 року по книзі №2 під №198 (а.с.8). З рішення №75/22 Великобагачанської селищної ради народних депутатів від 07.06.1995 року вбачається, що [PERSON] надано дві земельні ділянки - одна з них для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,10 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка була надана [PERSON] на підставі рішення №75/22 Великобагачанської селищної ради народних депутатів від 07.06.1995 року, та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка була надана [PERSON] на підставі рішення №75/22 Великобагачанської селищної ради народних депутатів від 07.06.1995 року (а.с.9). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно довідки №6848 від 20.09.2018 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що гр. [PERSON], [INFO], на день смерті (померла [INFO] року) була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] одна (а.с.10). Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1), сараю (літ. - Б) (а.с.а.с.11-16). З листа Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 13.01.2016 року №170 вбачається, що згідно технічного паспорту станом на 05.01.2016 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Великобагачанський район ,[ADDRESS], відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м. Господарські будівлі та споруди: сарай літ. «Б». Знесено огорожу №1-2 (а.с.17). З листа Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 13.01.2016 року №171 вбачається, що у відповідності до матеріалів Полтавського БТІ «Інвентаризатор» реєстрація права власності об'єкту нерухомого майна (житлового будинку) по [ADDRESS] за гр. [PERSON] не проводилась (а.с.18). Згідно листа Відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (правильна назва, яка відома суду) №01-04-56/48 від 01.02.2016 року Відділ надає інформацію про нормативну грошову оцінку земельних ділянок станом на 01.02.2016 року, які передавались рішенням Великобагачанської селищної ради №75/22 від 07.06.1995 року у власність гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га за адресою: [ADDRESS] становить 160530,00 грн. та для ведення особистого селянського господарства площею 0,06 га становить 2190,51 грн. (а.с.19). Постановою від 05.02.2016 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Сахаровою\~Л.І. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,10 га та 0,06 га відповідно в [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на даний житловий будинок та земельні ділянки (а.с.20). З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. №1352/01-16 від 03.10.2018 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після померлої [INFO] року [PERSON], останнє місце проживання [ADDRESS], заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило та відсутні претензії кредиторів. Свідоцтва про право на спадщину ще не видавались (а.с.а.с.35-38). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] є позивач у справі [PERSON], яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та земельні ділянки), позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення у особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Відділ у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (правильна назва, яка відома суду) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved