Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

З позову [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO], вбачається, що 03 квітня 2010 року померла її дочка [PERSON], останнім місцем проживання якої було [ADDRESS], після смерті якої поряд з іншим спадковим майном входить земельна ділянка для особистого селянського господарства площею 1,2 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Позивачка зазначає, що ця земельна ділянка перейшла померлій [PERSON] у спадщину від [PERSON], яка померла 14.12.2008 року, при цьому, останній ця земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серія ПЛ №095645, виданого Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області 23.11.2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010555100103. Як вказує позивачка, після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] 03.08.2009 року вона повинна була його зареєструвати відповідно законодавства. Тобто, державний нотаріус відповідно до законодавства, яке діяло на той час, зробив відмітку на державному акті вказавши, що на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку перейшло право власності до [PERSON], але державна реєстрація її в земельному відділі (де на той час був єдиний реєстр земельних ділянок) не відбулася. Позивачка зазначає, що її дочка [PERSON] загинула в ДТП на 7 км автодороги Полтава – Олександрія разом зі своїм чоловіком [PERSON] 03.04.2010 року. Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину померлого спадкодавця – дочки позивачки [PERSON] – є мати померлої - позивачка [PERSON] та малолітній син померлої - [PERSON], [INFO] Відповідно до рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 27.04.2010 року позивачка [PERSON] була призначена опікуном над малолітнім онуком, батьки якого померли. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивачка зазначає, що вона та малолітній син померлої [PERSON] - [PERSON], [INFO] вважаються такими, що прийняли спадщину згідно ст.ст.1269,1270 ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На інше спадкове майно їм були вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачка зазначає, що вона - [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO], бажають успадкувати належну померлій [PERSON] вище описану земельну ділянку, але в даний час вона не може отримати у приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і нотаріусом їй було відмовлено по тій причині, що на земельну ділянку площею 1,2 га у померлої [PERSON] за життя не виникло право власності, оскільки державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права не пройшов державної реєстрації. Приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку. При цьому, оформити на ім’я померлої правовстановлюючі документи не можливо, оскільки відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, у разі смерті фізичної особи-власника її право власності припиняється. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка [PERSON] звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати, що на момент смерті 03.04.2010 року [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В порядку спадкування як за спадкоємцем першої черги за законом визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В порядку спадкування як за спадкоємцем першої черги за законом визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.2-4). В судове засідання 21.11.2014 року від представника позивача [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO] – адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності на підставі письмових доказів (а.с.86). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з’явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи у відсутність представника сільської ради (а.с.84). Від представника третьої особи Відділу Держземагентства у Великобагачанському районі надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень щодо позову у даного відділу не має (а.с.91). Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 21.11.2014 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO] до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що дочка позивачки по справі [PERSON] (до укладення шлюбу «Артеменко») (а.с.а.с.5,6) [PERSON], а мати неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.8) – [PERSON] (до укладення шлюбу «Артеменко») [PERSON] (а.с.а.с.7,9) та її чоловік [PERSON] 03.04.2010 року загинули на 7 км автодороги Полтава – Олександрія, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області видані свідоцтва про смерть (а.с.а.с.12,13). Відповідно до рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 27.04.2010 року позивачка [PERSON] була призначена опікуном над малолітнім онуком, батьки якого померли (а.с.14). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2010 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 11.05.2007 року і зареєстрованого в реєстрі за №625, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON], яка померла 14.12.2008 року, є гр. [PERSON] Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,2 га, кадастровий номер 5320283600:00:005:2005, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.10). На ім’я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на землю серія ПЛ №095645, виданий Великобагачанською районною державною адміністрацією Полтавської області 23.11.2005 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010555100103, згідно якого остання є власником земельної ділянки загальною площею 1,2 га для ведення особистого селянського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.11). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Позивачка зазначає, що вона та малолітній син померлої [PERSON] - [PERSON], [INFO] вважаються такими, що прийняли спадщину згідно ст.ст.1269,1270 ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] листом від 20.11.2014 року відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 1,2 га для ведення особистого селянського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, оскільки заявниками не надано документів, що які підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району (а.с.87). З листа державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] №29170944 від 07.11.2014 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку відсутні (а.с.а.с.31-79). З повідомлення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] №602/01-06 від 11.11.2014 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після померлої 03.04.2010 року [PERSON], 11.09.2010 року відкрита спадкова справа №36/2010. Заяву про прийняття спадщини подала мати померлої – [PERSON], яка діяла за себе та як опікун від імені малолітнього сина померлої [PERSON] – [PERSON], [INFO], претензій кредиторів не виникало. Свідоцтва про право на спадщину за законом видавались 31.01.2011 року та 05.09.2011 року на ім’я [PERSON] та [PERSON], в рівних частках кожному (а.с.а.с.31-32). Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємець за заповітом померлої [PERSON] – [PERSON], яка у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] (земельну ділянку площею 1,2 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.10), але за життя не встигла виготовити на своє ім’я Державний акт на право приватної власності на землю (в порядку спадкування) у зв’язку зі смертю, оскільки померла 03.04.2010 року (а.с.12) і через ці обставини в даний час спадкоємці померлої [PERSON] – мати [PERSON] та неповнолітній син померлої – [PERSON], [INFO] не можуть отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом (в рівних частках) (а.с.87), оскільки [PERSON], яка діє від свого імені та як опікун в інтересах неповнолітнього [PERSON] не можуть підтвердити нотаріусу право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,2 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району та призначена для ведення особистого селянського господарства. Також, у зв’язку зі смертю [PERSON] можливість внести земельну ділянку до земельного кадастру втрачена, що випливає зі змісту ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Діюче законодавство передбачає державну реєстрацію земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень лише за заявами осіб, що вже набули вказані права (право набувачів) чи за заявами уповноважених ними представників, а не за заявами спадкоємців чи інших осіб, які лише претендують на здобуття вказаних прав. Статтею 125 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право користування та право оренди земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для визнання того, що на момент смерті 03.04.2010 року [PERSON] їй належала на праві власності земельна ділянка площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, а в порядку спадкування як за спадкоємцем першої черги за законом визнання за [PERSON], [INFO], права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Також, є підстави в порядку спадкування як за спадкоємцем першої черги за законом для визнання за [PERSON], [INFO], права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, аналізуючи безпосередньо визнання відповідачем позовних вимог [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO], з позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд, виходячи з меж та суті заявлених позовних вимог та правовідносин, що виникли між сторонами, з урахуванням досліджених матеріалів справи, приймає визнання відповідачем [PERSON] сільською радою позову [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO], оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення позову [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах опікуна неповнолітнього [PERSON], [INFO] до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved