Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги (а.с.170-172), Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Договором кредиту № 265/8-36 від 20.02.2008 року в загальній сумі 74100,40 доларів США, що еквівалентно 1885371,90 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 33851,00 грн., посилаючись на те, що 20 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON]\~було укладено Договір кредиту № 265/8-36 від 20 лютого 2008 року, згідно із яким банк надав, а позичальник отримав грошові кошти у сумі 38500,00 доларів США. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За умовами Договору кредиту та Додаткових угод, відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повертати позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені у Договорі кредиту, а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах Договору кредиту. Так, погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися відповідачем щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, на рахунок позивача згідно із графіком погашення кредиту та сплати відсотків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зобовязання за договором кредиту позивач виконав у повному обсязі, а саме надав кредитні кошті на споживчі цілі. Проте, відповідач порушив зобовязання за Договором кредиту щодо строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за Договором кредиту, станом на 20.04.2016 року заборгованість відповідача складає 74100,40 доларів США, що еквівалентно 1885371,90 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 35199,59 доларів США, що еквівалентно 895599,99 грн. - сума заборгованості за відсотками 38900,81 доларів США, що еквівалентно 989771,90 грн. [PERSON], предявивши зустрічний позов до ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 102-103), просить визнати Договір кредиту, укладений 20 лютого 2008 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», недійсним, посилаючись на те, що у відповідності до діючого законодавства про захист прав споживачів спірний Договір кредиту є несправедливим відносно нього, як споживача фінансових послуг, та таким, що укладений з порушенням правил чесної підприємницької діяльності. В порушення умов Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, під час укладення спірного Договору кредиту йому не було надано інформацію про умови кредитування та детальну сукупну вартість кредиту. Крім того, не має графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом. Крім того, банком був наданий йому кредит у національній валюті, в той час коли за Договором кредиту кредит мав бути наданий у доларах США. У звязку із чим, отримані грошові кошти у національній валюті, він відразу повернув банку та більше не отримував. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заві. Зустрічний позов [PERSON] не визнав у повному обсязі у звязку з його безпідставністю, пояснивши, що при видачі споживчого кредиту, [PERSON] була надана інформація про умови кредитування, зокрема: про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування та валютних ризиків, що підтверджується підписом [PERSON] на запиті на отримання кредиту від 15.02.2008 року. У зазначеному запиті [PERSON] скористався своїм правом запропонувати свої умови договору та сам обрав валюту кредиту. Додаток до кредитного договору містить детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту. Просив первісний позов задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» не визнав у повному обсязі, зробивши заяву про застосування строків позовної давності. Зустрічний позов [PERSON] про визнання Договору кредиту недійсним підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у зустрічний позовній заяві. Просив відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов [PERSON] Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за Договором кредиту задоволенню не підлягає, зустрічний позов [PERSON] про визнання Договору кредиту недійсним також задоволенню не підлягає з таких підстав. Вирішуючи первісний позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за Договором кредиту суд дійшов таких висновків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Договір кредиту № 265/8-36 (далі Договір кредиту), згідно із яким кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 38500,00 доларів США, зі сплатою 13,5 процентів річних та порядком погашення передбаченими п.п.1.1.1.-1.1.120., з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 15 лютого 2018 року (а.с.77-83, 84-85). ПАТ «Укрсоцбанк» взяті на себе зобовязання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кредит у розмірі 38500,00 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку № 22035265831743 за 20.02.2008 року (а.с.72) та копією заяви на видачу готівки № 16 від 22.02.2008 року (а.с.149). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.п. 3.3.5, 3.3.7, 3.3.8 Договору кредиту, [PERSON] зобовязався суворо дотримуватися положень цього Договору, а також договорів, визначених п.п.1.3.1 цього Договору; сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4,2.5 цього Договору; своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору. 21 серпня 2009 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 265/8-36 від 20 лютого 2008 року, відповідно до якої сторони прийшли до взаємної згоди внести такі зміни до умов кредитування, визначених договору, зокрема, викласти перший абзац п.1.1 та п.1.1.1 п.1.1 Договору кредиту в новій редакції: «1.1. Кредитор надає позивальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 38500,00 доларів США, зі сплатою 15,0 процентів річних та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 15 лютого 2018 року (включно) на умовах визначених цим Договором. 1.1.1 Погашення кредиту здійснюється в наступному порядку до 15 числа (включно) кожного місяця починаючи з 01 березня 2008 року (останній платежі 15 лютого 2018 року) із відповідним графіком погашення заборгованості (щомісячними платежами у розмірі 383,61 долар США, починаючи з липня 2010 року» (а.с.73-74,75-76). Однак, [PERSON] взяті на себе зобовязання за Договором кредиту належним чином не виконав. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором кредиту (а.с.173-175) вбачається, що загальна заборгованість відповідача за Договором кредиту станом на 20 квітня 2016 року становить 74100,00 доларів США, що еквівалентно 1885371,90 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 35199,59 доларів США, що еквівалентно 895599,99 грн. - сума заборгованості за відсотками 38900,81 доларів США, що еквівалентно 989771,90 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно із статтями 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання (статті 530,631 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спору, є підставною для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України, за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимоги про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до п.3 Додаткової угоди від 21.08.2009 року, сторони домовились, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів, визначених п.3.2.3 Договору, та/або кредиту як в повному обсязі, та і частково, більше ніж на 30 календарних днів, позичальник зобовязаний достроково погасити кредит, нараховані проценти на можливі штрафні санкції в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобовязання за Договором. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання та визначили умови такого повернення коштів. З розрахунку заборгованості за Договором кредиту (а.с.173-175) вбачається, що останній платіж за Договором кредиту [PERSON] здійснив 07 квітня 2010 року, а тому за визначенням пункту 3 Додаткової угоди строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 31 день, тобто з 08 травня 2010 року. Тож, у звязку із неналежним виконанням [PERSON] умов Договору кредиту змінився строк виконання основного зобовязання (п.3 Додаткової угоди) та банк з 08 травня 2010 року й протягом трьох років від цієї дати мав звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права, однак позовну заяву подав до суду лише у травні 2016 року. Після зміни строк виконання зобовязання (08 травня 2010 року) усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів не мали правового значення, оскільки за вимогою п. 3 Додаткової угоди [PERSON] був зобовязаний повернути кредит у повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобовязання за договором, й усі наступні щомісячні платежі за графіком після 08 травня 2010 року не підлягали виконанню. \~ Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 02 листопада 2016 року № 6-1174цс16. А у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладеній у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором кредиту у звязку із спливом строку позовної давності слід відмовити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] про визнання Договору кредиту недійсним суд дійшов таких висновків. Згідно з діючим законодавством правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Як на підставу заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на ст. 215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України, зокрема на те, що зміст правочину не можу суперечити цього Кодексу, іншим актами цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та вказує на те, що в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, під час укладення Договору кредиту банком не було надано інформації щодо умов кредитування та детального розпису сукупної вартості кредиту. Проте, зазначені доводи [PERSON] суд вважає безпідставними та такими, що суперечать встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам у справі. Так, із попередньої інформації про умови кредитування фізичних осіб на ремонт, добудову, реконструкцію нерухомості або потреби з встановленням іпотеки від 08 лютого 2008 року (а.с.150 -152) вбачається, що цим повідомленням [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з інформацією щодо наявних в установі АКБ «Укрсоцбанк» схем кредитування, їх умов, відмінностей між ними, в тому числі стосовно його зобовязань, їх перевагами та недоліками, а також щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту з кожних з ним, та отримав всі необхідні розяснення. Із запиту на отримання кредиту від 15 лютого 2008 року (а.с.116-119) вбачається, що [PERSON] власним підписом на цій заявці на отримання кредиту засвідчив той факт, що банк надав йому повну, достовірну та вичерпну інформацію, власне, про особу та місце знаходження банку про всі умови отримання, користування та повернення кредиту, щодо якого цей запит на отримання кредиту підписаний позичальником та поданий на розгляд у банк. Також, власним підписом [PERSON] засвідчив відсутність у нього будь-яких зауважень чи заперечень щодо змісту наданої йому банком інформації, як про особу і місцезнаходження банку, так і про умови отримання, користування та повернення кредиту. Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено у Додатках № 1 до Договору кредиту та Додаткової угоди, які є їх невідємною частиною та містять підпис [PERSON] (а.с. 75-76, 84-85). Тож, встановлені фактичні обставини у справі, які підтверджуються належними та допустимими доказами, свідчать про виконання банком вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, тож у задоволенні зустрічної позовної заяви з цих підстав слід відмовити. Також суд не погоджується з доводами [PERSON] щодо несправедливості умов Договору кредиту, оскільки немає підстав вважати, що положення оспорюваного договору дійсно є несправедливими, а їх оцінка надана [PERSON], є суто субєктивною та випливає з його особистої зацікавленості як сторони договору у зменшенні своїх грошових зобовязань. Суд також не приймає до уваги доводи [PERSON] про те, що банк надав йому кредитні кошти у гривні, при цьому порушивши приписи Договору кредиту, і ці грошові кошти він відразу повернув в касу банку, і більше не отримував та вважає їх безпідставними з огляду на таке. На підтвердження зазначених доводів, [PERSON] надана копія Договору кредиту на якому міститься рукописна позначка такого змісту: «кредит погашен в полном размере 20 февраля 2008 года. Начальник отдела розничного обслуживания физических лиц Константиновского отделения ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» [PERSON]Х.» (а.с.140 зворот). Проте, зазначений доказ суд вважає недопустимим, оскільки у відповідності до діючого законодавства України факт повернення грошових коштів має бути підтверджений касовими документами банку. Проте, таких доказів суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено. За таких обставин, у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання Договору кредиту недійсним слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed