Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Севастопольська, 32, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку № 32 по вул. Севастопольській в м. Бахмуті Донецької області. В будинку зареєстровані її донька [PERSON], її чоловік [PERSON], та її онука [PERSON], [INFO], які не проживають за адресою: [INFO] з 2014 року. Таким чином, оскільки відповідачі більше року не проживають в будинку просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідачів негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON], яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої дитини [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування Бахмутської міської ради [PERSON], яка була належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, надала суду заяву про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], та просила розгляд справи проводити без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.1982 року, є власником будинку № 32 по вул. Севастопольській в м. Бахмут Донецької області. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 11-12). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сімї від 04.06.2018 року № 1192, в спірному житловому приміщенні, як члени сімї зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO] (а.с. 10). Відповідно акту від 04.06.2018 року, відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 2014 року по теперішній час не проживають за адресою: [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком № 32 по вул. Севастопольській в м. Бахмуті Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved