Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Чернігівського міського\~нотаріального округу\~Завалієва А.\~А.\~від 24\~квітня 2017\~року,\~реєстровий номер\~2830. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що 24 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А. було вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути з неї суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 43976 грн в т.ч.: заборгованість за кредитом в розмірі 3526,77 грн; заборгованість за відсотками 34529,01 грн; заборгованість за пенею та комісією 3350,00 грн; штраф (фіксована частина) 500,00 грн; штраф (відсоток від заборгованості) 2070,29 грн. У виконавчому написі встановлюються, що ця сума є безспірною та напис вчинений у відповідності зі ст. 34 ч. 1 п. 19, 87-89 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та ця заборгованість стягується за період з 09 грудня 2005 року по 31 січня 2017 року. Вважає, що виконавчий напис є незаконним, з сумами зазначеними як «безспірна заборгованість» вона не погоджується. Виконавчий напис вчинено на підставі невірного розрахунку заборгованості, який не відповідає умовам підписаного договору, та поза межами позовної давності. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в цій справі. Відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення копії ухвали. Третій особі надано строк на подання письмових пояснень 15 днів з дня вручення копії ухвали. Витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» довідку про строк дії картки № [NUMBER] на якій обліковувався кредит [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , отриманий на підставі заяви від 09.12.2005 року (а.с.29-30). Згідно із повідомленнями про вручення поштового відправлення, копію ухвали судді від 25 жовтня 2019 року відповідач отримав 07 листопада 2019 року (а.с. 51); третя особа приватний виконавець Завалієв А.А. 31 жовтня 2019 року (а.с.44). У строк встановлений ухвалою судді від 25 жовтня 2019 року відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа - приватний нотаріус\~Завалієв А.\~А.письмових пояснень щодо позову у строк, встановлений \~ \~ \~ \~ ухвалою судді від 25.10.2019, не подав. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі - Порядок). \~ \~ \~ Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як роз`яснено у п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Згідно з п.10 витягу з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014р. однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючися за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Судом установлено, що 24 квітня 2017 року за виконавчим написом приватного нотаріуса\~ Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А., стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» невиплачені в строк відповідно до умов Кредитного договору від 09 грудня 2005 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.01.2017, грошові кошти у сумі 43976,07 грн, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3526,77 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 34529,01 грн, суми з комісії та пені у розмірі 3350,00 грн, заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн, заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості у розмірі 2070,29 грн. Стягнення здійснюються за період з 09 грудня 2005 по 31 січня 2017 року. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років, тобто з 24 квітня 2017 року (а.с.7). Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходив з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, безспірність суми у вчиненому виконавчому написі, її відповідність письмовій вимозі стягувача боржнику стороною відповідача не доведена. Будь-яких доказів на підтвердження даних обставин відповідачем суду не надано. Доводи позивача щодо невірного розрахунку процентів за користування кредитними коштами, відповідачем не спростовані, доказів на підтвердження правильності нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 34529,01 грн відповідачем не надано. З виконавчого напису нотаріуса також вбачається, що строк, за який запропоновано стягнення, становить понад десять років, тобто поза межами трирічного строку, що може свідчити про порушення строку позовної давності. Крім того, протиправним є нарахування відповідачем неустойки (пені та штрафів) та її стягнення за виконавчим написом, виходячи з такого: 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».\~ Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як установлено судом, позивачка зареєстрована у м. Костянтинівка Донецька область, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, встановивши порушення строків давності та спірність визначення кредитором суми заборгованості та відповідальності боржника, суд вважає,\~що виконавчий напис, вчинений 24 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем за кредитним договором б/н від 09 грудня 2005 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Тож, позов слід задовольнити в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved