Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.2008 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради замість свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1992 року, їй належить на праві власності 78/100 частин домоволодіння № 1 по вул. Шахтинській у м. Дніпропетровську. Власницею інших 22/100 частин цього домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 4 вересня 2013 року є її рідна сестра [PERSON]. Також остання є власницею земельної ділянки площею 0,1132 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шахтинська, 1. На підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 19.03.1998 року за № 505 їй, [PERSON], 20 квітня 1998 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Д*№006228 на земельну ділянку площею 0,1131 га по вул. Шахтинській, 1 «а» в м. Дніпропетровську. В цьому акті та рішенні виконавчого комітету помилково було записано, що вона мешкає та земельна ділянка, яка передається їй у власність, знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шахтинська, 1 «а». У зв'язку з зазначеною помилкою вона не може зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. [PERSON] міської ради від 13.05.2016 року їй було відмовлено у внесенні змін до державного акту на право приватної власності на землю та рекомендовано звернутися до суду. За цих підстав позивач просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 19.03.1998 року № 505 «Про передачу у приватну власність та надання у користування земельних ділянок громадянам в Індустріальному районі м. Дніпропетровська» в частині передання їй у власність земельної ділянки площею 0,1131 га по вул. Шахтинській, 1 «а» в місті [PERSON], визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Д*№006228, виданий 20 квітня 1998 року на її імя на земельну ділянку площею 0,1131 га по вул. Шахтинській, 1 «а» в м. Дніпропетровську та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1131 га за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Представник відповідачів [PERSON] міської ради та її виконавчого комітету [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, вважала, що рішення про передання позивачу у приватну власність земельної ділянки по вул. Шахтинській, 1 «а» в м. Дніпропетровську є правомірним, прийнятим у відповідності до законодавства та не порушує прав та інтересів позивача. Також вважала, що позивач не довела, що вона зверталася з заявою про передання їй у приватну власність земельної ділянки по вул. Шахтинській, 1 у м. Дніпропетровську та, що виконавчим комітетом у рішенні була допущена помилка. Крім того, позивач має право в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на земельну ділянку по вул. Шахтинська, 1, отримавши витяг з Державного земельного кадастру та звернувшись до відділу реєстрації майнових прав реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур [PERSON] міської ради для проведення реєстрації. Просила в задоволенні позову відмовити. Представник Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровську Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову також не заперечувала. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2008 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради на підставі рішення від 12.06.2008 року № 1579, позивачу на праві власності належать 78/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1. Інші 22/100 частин домоволодіння по вул. Шахтинській, 1 у м. Дніпро згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 4 вересня 2013 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, належать [PERSON]. Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 28 травня 2015 року державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1132 гектарів за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1 (кадастровий номер 1210100000:04:228:0004). Крім того, судом встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 19.03.1998 року № 505 «Про передачу у приватну власність та надання у користування земельних ділянок громадянам в Індустріальному районі м. Дніпропетровська» позивачу [PERSON] була передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,1131 га по вул. Шахтинській, 1 «а» в місті [PERSON]. На підставі вказаного рішення 20 квітня 1998 року позивачу був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Д*№006228 на земельну ділянку площею 0,1131 га по вул. Шахтинській, 1 «а» в м. Дніпропетровську, якій у подальшому було присвоєно кадастровий номер 1210100000:04:228:0003. Відповідно до частини 1\~статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені\~Конституцією України, цим та іншими законами. За змістом статті 17 ЗК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність для ведення селянського (фермерського) господарства, ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва провадиться за рішеннями Рад народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки, на підставі заяв громадян, які заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, поданої до відповідної ради. Статтею 116 ЗК України в редакції Закону\~№ 5245-VI від 06.09.2012 року також передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до статті 23 ЗК УРСР та статті 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 02.05.2009 року, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Статтею 152 ЗК України\~передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Згідно зі\~статтею 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частини 2 статті\~19, статті\~144 Конституції України, статті\~25, частини 14 статті\~46, частин 1 та 10 статті\~59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~органи місцевого самоврядування не можуть самостійно скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Питання щодо законності таких ненормативних правових актів органу місцевого самоврядування повинно вирішуватися виключно в судовому порядку, на що вказав Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю ДП Д*№006228, виданого 20 квітня 1998 року, земельну ділянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Шахтинська, 1 «а» було передано [PERSON] у приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,1000 га та ведення особистого підсобного господарства - 0,0131 га. Разом із тим, матеріалами справи підтверджено, що нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності та для обслуговування якого нею використовується земельна ділянка, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1. Згідно з технічним паспортом на домоволодіння по вул. Шахтинській, 1 у м. Дніпро загальна площа земельної ділянки по вул. Шахтинська, 1 у м. Дніпро складає 2263 кв.м., тобто 0, 2263 га. Таким чином, з урахуванням того, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка по вул. Шахтинській, 1 у м. Дніпро площею 0,1132 га, площа земельної ділянки, що знаходиться у володінні позивача як іншого власника домоволодіння для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого підсобного господарства, становить 0,1131 га, що відповідає площі земельної ділянки, яка була передана позивачу у приватну власність згідно з рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 19.03.1998 року № 505 «Про передачу у приватну власність та надання у користування земельних ділянок громадянам в Індустріальному районі м. Дніпропетровська» . Як наполягала в судовому засіданні позивач, що не заперечувалося представником відповідачів та третіми особами, земельні ділянки площею 0,1131 га за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1 та вул. Шахтинська, 1 а фактично є однією і тією ж земельною ділянкою з кадастровим номером 1210100000:04:228:0003. Отже, враховуючи, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 19.03.1998 року № 505 «Про передачу у приватну власність та надання у користування земельних ділянок громадянам в Індустріальному районі м. Дніпропетровська», на підставі якого виданий державний акт на право приватної власності на землю, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1131 га з метою обслуговування належного їй житлового будинку, господарських будівель і споруд, тобто нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1, та судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:04:228:0003 фактично розташована по вул. Шахтинській 1, суд вважає, що цим рішенням органу місцевого самоврядування порушуються права позивача, яка позбавлена в установленому порядку зареєструвати своє право власності на належну їй земельну ділянку у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому таке рішення органу місцевого самоврядування в частині передання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1 «а», а також виданий 20 квітня 1998 року на підставі цього рішення державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Д*№006228 слід визнати недійсними, визнавши за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,1131 га за адресою: м. Дніпро, вул. Шахтинська, 1.

Outcome: approved