Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 07.02.2013 р., та змінам до нього від 19.03.2013 р. (а.с.26-27), позивачка, зазначила, що у 1996 році вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON]. У шлюбі народилися діти, [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. 03.11.2010 року, шлюб між нею та відповідачем був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 10.11.2010 року ВРАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області. При розірванні шлюбу не було вирішено питання з відповідачем про поділ майна, яке є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю, у тому числі автомобіля «Daimler-Chrysler», червоного кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER]. 21.05.2008 року вона і відповідач оформили кредитний договір № 014/3148/148268/73 в Жовтоводському відділенні ПАБ «Райффайзен Банк Аваль», згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 16 000 доларів США (вона виступила поручителем за цим договором), на який вони придбали автомобіль «Daimler-Chrysler», червоного кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER]. Згідно ч.2 ст. 60 CK України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, зазначеною нормою передбачена презумпція віднесення набутого під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. До загального спільного майна подружжя відносяться придбані під час шлюбу будь які види майна, за винятком тих, які за законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи були внесені грошовими коштами. Після оформлення кредитного договору вона і відповідач спільно за їхні спільні кошти виплачували кредит. Однак, як їй стало відомо на цей час, в попередньому судовому засіданні, відповідач 19 листопада 2010 року фактично продав у м. Жовті Води, Дніпропетровської області, належний їм автомобіль «Daimler-Chrysler», реєстраційний № [NUMBER], невідомим їй особисто громадянам, [PERSON] та [PERSON], передавши їм автомобіль і документи на автомобіль без її згоди на передачу (продаж) автомобіля, на підставі нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу, [PERSON], довіреності від 19.11.2010 року, на розпорядження автомобілем «Daimler-Chrysler», червоного кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER], у зв'язку з чим вона звернулася в Вільногірський MB ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою про злочин. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеної 07.06.2011 року, дільничним інспектором міліції, Вільногірського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області, ст. лейтенантом міліції, [PERSON], щодо [PERSON], за ст.190 КК України, встановлено, що [PERSON] 19.11.2010 року продав належний їм автомобіль за 9000 доларів США громадянину, [PERSON], що проживає: [ADDRESS]. Таким чином, належний їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності автомобіль «Daimler-Chrysler», червоного кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER], без її згоди і без її відома, вибув з вини відповідача з її володіння і користування. Згідно зі ст. 60 CK України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 65 CK України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч.3 ст. 65 CK України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згідно зі ст. 68 CK України, розірвання шлюбу не припиняє право спільної сумісної власності на майно придбане під час шлюбу. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.369 ЦК України, розпорядження майном, що перебуває у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Виходячи з норм ч.2 ст. 369 ЦК України, випливає, що при здійсненні угоди з майном, яке підлягає нотаріальному посвідченню, або державній реєстрації (а довіреність на розпорядження майном, підлягає нотаріальному посвідченню), згода співвласників майна на таку угоду має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Беручи до уваги вищезазначені норми сімейного та цивільного права, випливає, що відповідач не мав без її згоди вчиняти будь-які дії по передачі належного їм на праві спільної сумісної власності автомобіля. У тому числі передавати цей автомобіль іншим особам за довіреністю на розпорядження майном. Самоправно 19 листопада 2010 року в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, передав без її згоди належний їм на праві спільної сумісної власності автомобіль «Daimler-Chrysler», червоного кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов ) № [NUMBER], громадянам [PERSON] і [PERSON], на підставі нотаріально посвідченої довіреності на розпорядження автомобілем, за 9000 доларів США, і розпорядившись зазначеними грошовими коштами на свій розсуд, відповідач заподіяв їй значну матеріальну шкоду (виходячи з вартості автомобіля 16 000 доларів США на момент придбання). Згідно офіційного курсу Національного банку України, національної валюти України до долара США станом на 19.11.2010 року, 1 долар США = 7,91 гривням України. Беручи до уваги початкову вартість автомобіля «Daimler-Chrysler», червоного кольору, реєстраційний № [NUMBER], 2003 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER], 16 000 доларів США, їй заподіяно відповідачем матеріальна шкода станом на дату самоуправної передачі відповідачем автомобіля 19.11.2010 року, в сумі 126 585 грн. 60 коп. (16000 доларів США х 7,91 грн. за офіційним курсом), оскільки вона позбавлена права користуватися належним їй майном (автомобілем), вартістю 126 585 грн.60 коп. Відповідно до ч.1 ст.70 CK України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права їх спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 CK. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Таким чином, оскільки спірний автомобіль поділити не можливо, у зв'язку з його відсутністю з вини відповідача, вона має право на отримання грошової компенсації від відповідача у вигляді вартості 1/2 частини цього автомобіля, яка складає - 63292,80 грн.; (126 585 грн. 60 коп. : 2). Доказами в обґрунтування її позовної вимоги є: 1) Відсутність її письмової згоди на передачу спірного автомобіля «Daimler-Chrysler», громадянам [PERSON] і [PERSON], та на наступну продаж цього автомобіля; 2) Факт знаходження її і відповідача в зареєстрованому шлюбі на момент придбання у 2008 році, спірного автомобіля «Daimler-Chrysler»; 3) Кредитний договір від 21.05.2008 року № 014/3148/148268/73; 4) Довіреність на розпорядження спірним автомобілем «Daimler-Chrysler від 19.11.2010 року, що видана [PERSON], гр. [PERSON] і гр. [PERSON]; 5) Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.11.2012 року у цивільній справі № 2-239/11, згідно якого встановлені факти, що спірний автомобіль був їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю, і що він вибув з її власності внаслідок дій відповідача; 6) Постанова Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.12.2012 року по кримінальної справі № 0414/861/2012, згідно якої провадження у справі по обвинуваченню відповідача за ст.356 КК України закрите за закінченням строку давності, тобто з нереабілітуючих мотивів. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Outcome: dismissed