Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Ззаявник звернулася до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] у неї народилася донька - [PERSON]. З дитинства донька проживає разом з нею і страждає на стійке психіч\-не захворювання. Вона є інвалідом з дитинства, має другу групу внаслідок психічного розладу, встановленої 05 жовтня 2015 року по 01 листопада 2017 року. Згідно акта № 79 амбулаторної трудової експертизи комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» № 299 від 24 вересня 2015 року її донька страждає розумовою відсталістю унаслідок генетичної патології (хвороба Дауна). Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] не може виконувати ніякі види праці. Внаслідок хвороби донька обмежена в самообслуговуванні, обмежена в здатності до орієнтації, обмежена в здатності до спілкування та контролю своєї поведінки і потребує сторон\-нього догляду, що підтверджується висновком лікарської комісії комуналь\-ного закладу «Синельниківська центральна районна лікарня» від 06 жовтня 2015 року. Її дочка не пристосована до самостійної праці,не вміє читати, знає не всі букви, інтелект значно знижений, вміє рахувати тільки до 5, не може самостійно висловити свої бажання та потреби, тобто не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що майже унемо\-жливлює комунікацію і соціальну взаємодію. Вона, як матір, фактично здійснюю опікунство над донькою, так як надає їй пос\-тійну допомогу у веденні господарства, здійснює постійне повне її обслуговування, має належні житлово-побутові умови для догляду за хворою дитиною. [PERSON] призначена пенсія по інвалідності, але для її от\-римання необхідне встановлення їй опіки та призначення опікуна, так як вона досягла повноліття. Їй необхідно возити доньку до лікаря, купувати ліки, отримувати пенсію, тому що в наслідок хвороби вона не може самостійно забезпечити здійснення своїх немайнових та майнових прав і інтересів. У судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, виклала обставини справи таким чином, як це зазначено вище та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської проти позовних вимог не заперечувала, вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] - [PERSON], про що надала суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом оглянуто у судовому засіданні амбулаторну картку [PERSON], [INFO], з якого вбачається проходження [PERSON] стаціонарного лікування у психіатричному стаціонарному відділенні із випискою 03. 09. 2015 року, та наявність при повторному огляді у останнього другої групи інвалідності з до 01.11.2017 2017 року, в звязку із загальним захворюванням. В матеріалах справи знаходиться висновок судово-психіатричної експертизи №269 від 22. 12. 2015 року, яким встановлено, що [PERSON] має хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, пов'язаної з хромосомним порушення. В даний час по своєму психічному стану піддослідний не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно до ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а ч. 4 даної статті визначено, що сім'я створюється також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З наданої суду Довідки №1397 від 06.10.2015 року, виданої СМКП ЖЕК-1, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], в цій квартирі також зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с.5). З викладених вище обставин можна зробити висновок про те, що заявниця [PERSON] є кровним родичем [PERSON] та членом її сім'ї, веде спільне господарство та створює, забезпечує належні умови для життя та здоровя [PERSON] Згідно до положень ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. В зазначеній статті окреслено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною до яких віднесено, що недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь - якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Статтею ст. 67 ЦК України передбачені права та обовязки опікуна, а саме: опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням,вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, має право вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного. Статтею 68 ЦК України закріплено, що опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов'язуватися від його імені порукою. Згідно ч. 1 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов'язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передавати його за договором в управління іншій особі. Згідно ст. 74 ЦК України, якщо у особи, над якою встановлено опіку, є майно, що знаходиться в іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна. Опіка над майном встановлюється також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи пояснення заявника, надані письмові докази, наведені правові норми, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved