Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Згідно позовної заяви, 15.05.2006 рокупозивач був прийнятий на роботу у ВАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство»,03.02.2014 року звільнений з роботи за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. При звільнення з роботи відповідачем заборгованість по заробітній платі виплачена не була і станом на 06.02.2014 року заборгованість підприємства перед ним по заробітній платі становить 14380,97 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідачем кошти при звільненні йому не виплачені з посиланням на відсутність коштів. Враховуючи наявність заборгованості по заробітній платі, яка йому не виплачена при звільненні, змушений звертатись до суду за захистом свого права. В судове засідання позивач не з'явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судові засідання 31.03.2014 року, 16.04.2014 року представник відповідача не з'явився,про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи у їх відсутність, письмові заперечення проти позову до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідноч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповіднодо ч. 2 ст. 233КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Так, згідно трудової книжки серія [NUMBER], заповненої 09.01.1976 року вбачається, що15.05.2006 року на підставі наказу №58к [PERSON] прийнятий тимчасово на роботу рибоводом-розрядником Ставницькогориборозподільникау ВАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство». 03.02.2014 року на підставі наказу №18-к [PERSON] звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Згідно довідки ВАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» №20/14 від 06.02.2014 року заборгованість по заробітній платі звільненому працівнику [PERSON] складає станом на 06.02.2014 року 14380,97 грн. Таким чином, у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі, яка не була виплачена йому у день звільнення, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved