Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Згідно штемпеля на конверті, 24.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 20.05.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання у них народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO]. Осільки на момент народження дитини вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, то в актовому записі та свідоцтві про народження дитини її батьком зазначено [PERSON], як це встановлено ч. 1 ст. 122 СК України. Як їм зараз стало відомо, відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дочки [PERSON], що підтверджується експертним висновком про біологічне батьківство № МGT 1604 від 13.11.2017 року, за результатами якого біологічне батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON] виключено; комбінований індекс батьківства: 0; вірогідність батьківства: 0. Після виповнення дитині одного року, відповідач має намір звернутися в Тлумацький районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, щодо чого вона заперечувати не буде. Просила виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], № 175, складеного 25.11.2016 року Тлумацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, відомості про батька «Гвоздецький Андрій Петрович». 09.01.2018 року через канцелярію Тлумацького районного суду Івано-Франківської області [PERSON], [INFO], житель [INFO], подав заяву, в якій вказав, що на підставі с. 138 СК України, він добровільно та беззастережно, вважає та визнає себе батьком [PERSON], [INFO], яка народилася у [PERSON], [INFO], і батьком якої записаний [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в ньому, просила його задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій позов визнав з підстав зазначених в ньому, не заперечив проти його задоволення. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов слід задоволити, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони з 20.05.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області по справі № 353/1104/17 від 16.01.2018 року шлюб між ними розірвано (а.с. 39-40). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 328502 від 25.11.2016 року у позивачки [PERSON] 24.11.2016 року народилася дочки [PERSON], де в графі «Батько» вказано [PERSON] (відповідач) (а.с. 2). Відповідно до статті 122 СК України \~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно копії актового запису про народження № 175 від 25.11.2016 року [PERSON], народилася 24.11.2016 року, відомості про дитину були внесені на підставі свідоцтва про народження № 507 від 24.11.2016 року, виданого Тлумацькою ЦРЛ Івано-Франківської області. Відомості про батька: [PERSON], [INFO], житель [INFO]. Відомості про батька були внесені на підставі а/з про шлюб № 29 від 20.05.2016 року, складеного Тлумацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 25). Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство № МGT 1604 від 13.11.2017 року біологічне батьківство ймовірного батька дитини [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключено. Комбінований індекс батьківства: 0. Вірогідність батьківства: 0 (а.с. 4). Нормами статті 138 СК України передбачено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачка у строки передбачені ст. 138 СК України звернулася в суд з позовом про оспорення батьківства свого чоловіка, відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, а [PERSON] подав заяву про визнання його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO],суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 320,0 грн. На підставі наведеного, ст. 138 СК України,

Outcome: approved