Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] просить звільнити з-під арешту, накладеного 7 липня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України [PERSON], належне їй майно, а саме кошти та інші цінності, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020), в тому числі на рахунках № 26202701562009, № 26259909232935, № 26259911969995, № 26354111742936, а також заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням її права розпорядження вищевказаними коштами та цінностями. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року з неї, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто суму боргу за договором позики в розмірі 299 947 200 грн. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист № 200/8823/15-ц, за яким 6 липня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України [PERSON] відкрито виконавче провадження. 7 липня 2015 року постановою державного виконавця був накладений арешт на кошти та інші цінності, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020), в тому числі на рахунках № 26202701562009, № 26259909232935, № 26259911969995, № 26354111742936. Разом із тим, 2 липня 2015 року вищевказане рішення суду було виконано добровільно. У зв'язку з цим 2 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про повернення йому виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 9 жовтня 2015 року виконавчий документ був повернутий стягувачу, але питання щодо зняття накладеного арешту не було вирішено, чим порушується її право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних даних і доказів у відсутності відповідача (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Українитретьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважала, що дії та рішення державного виконавця відповідали вимогами закону. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав: Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 299 947 200 грн. На підставі вказаного рішення 11 червня 2015 року судом був виданий виконавчий лист № 200/8823/15-ц, за яким 6 липня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України [PERSON] відкрито виконавче провадження № 48037109. 7 липня 2015 року у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти та інші цінності, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020), в тому числі на рахунках № 26202701562009, № 26259909232935, № 26259911969995, № 26354111742936, на належать [PERSON] Відповідно до наявної в матеріалах справи копії розписки [PERSON] від 02.07.2015 року сума заборгованості за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року у справі № 200/8823/15-ц погашена в повному обсязі. Постановою головного державного виконавця Сивокозова О.М. від 9 жовтня 2015 року виконавчий документ № 200/8823/15-ц від 11.06.2015 року був повернутий стягувачеві за його заявою на підставі пункту 1 частини 1 статті 47 Закону України Про виконавче провадження. Разом із тим, питання щодо зняття арешту, накладеного на кошти та інші цінності, що зберігаються в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» та належать [PERSON], не вирішено. В жовтні 2015 року [PERSON] звернулася до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про зняття арешту з належних їй грошових коштів, але її вимога була залишена без задоволення. Згідно зі статтею 57 Закону України Про виконавче провадження № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та встановлює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні положення містяться й у статтях\~317\~та\~321 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року у справі № 200/8823/15-ц, на виконання якого державним виконавцем був накладений арешт на кошти та інші цінності боржника [PERSON], повністю виконано, що підтверджується розпискою [PERSON], та виконавчий документ повернутий стягувачеві за його заявою, а, отже, необхідність у подальшому арешті належних позивачу коштів та інших цінностей відсутня, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити та звільнити з-під арешту, накладеного згідно з постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 7 липня 2015 року у виконавчому провадженні № 48037109, належні їй кошти та інші цінності, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», у тому числі на рахунках № 26202701562009, № 26259909232935, № 26259911969995, № 26354111742936. Доводи представника третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відповідності дії та рішення державного виконавця приписам закону в даному випадку правового значення не мають, оскільки правомірність дій та рішень державного виконавця не є предметом судового розгляду у цій справі. В той же час суд вважає такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивача щодо заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням її права розпорядження вищевказаними коштами та цінностями, оскільки позов до цього органу державної виконавчої служби позивачем не заявлявся та само по собі зняття арешту з належних позивачу грошових коштів та цінностей є достатнім та ефективним способом захисту її прав та інтересів. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. Отже, у зв'язку з частковим задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача половину вказаних витрат у розмірі 275 грн. 60 коп.

Outcome: partial