Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~З позову [PERSON] вбачається, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок було придбано (набуто) позивачкою [PERSON] у 1980 році. Разом з позивачкою по справі [PERSON] у вказаному житловому будинку зареєстрований також її колишній співмешканець [PERSON] , [INFO] . З 2010 року по теперішній час [PERSON] за вказаною адресою не проживає, ніяких стосунків сторони по справі не підтримують, де відповідач може проживати в даний час позивачка [PERSON] не знає. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач вважає, що [PERSON] , [INFO] втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] у зв`язку з тривалою без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації. А тому, позивач [PERSON] , як власник житла змушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач [PERSON] створює позивачці перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном (а.с.а.с.2-4). \~ \~ \~ \~З листа Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-24/2007 від 28.12.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.20). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14.01.2019 року за вищевказаним цивільним позовом [PERSON] , представником якої діє згідно довіреності [PERSON] було відкрите загальне позовне провадження і підготовче засідання призначено на 22.02.2019 року (а.с.21). Відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами, про те, з відмітки вузла поштового зв`язку вбачається, що він за даною адресою не проживає (а.с.а.с.28,38-39,53-54); при цьому, з поштової кореспонденції вбачається, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не проживає і не отримує судову кореспонденцію, тому він повідомлявся судом про день і час проведення розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті суду. \~ \~ \~ \~11.04.2019 року по даній справі проведено підготовче засідання і призначено судовий розгляд по суті справи на 03.06.2019 року (а.с.46). До початку розгляду справи по суті від позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання заявленого позову та про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та провести розгляд справи на підставі наявних доказів у справі (а.с.44). \~ \~ \~ \~Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання 03.06.2019 року не з`явився, як вбачається з поштової кореспонденції, за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] він не проживає і судові повістки не отримує, однак він вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, оскільки на веб-сайті суду опубліковане оголошення про його виклик в дане судове засідання (а.с.а.с.50,51); відзив на позов у розумінні ст.178 ЦПК України даний відповідач суду не подавав. \~ \~ \~ \~Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання 10.07.2019 року повторно не з`явився, як вбачається з поштової кореспонденції, за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] він не проживає і судові повістки не отримує, однак він вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, оскільки на веб-сайті суду опубліковане оголошення про його виклик в дане судове засідання (а.с.а.с.60,61); відзив на позов у розумінні ст.178 ЦПК України даний відповідач суду не подавав. \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Устивицька сільська рада Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, від даної сільської ради до суду надійшов лист про не заперечення щодо задоволення позовних вимог та про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.67). У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 10.07.2019 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] , представником якої діє згідно довіреності [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Устивицька сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.12.1988 року с. Устивиця вбачається, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Великобагачанської районної сільської ради народних депутатів № 174 від 13.07.1988 року (а.с.5). \~ \~ \~ \~З акта від 08.06.2018 року, складеного депутатом Устивицької сільської ради [PERSON] .В [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає за адресою будинок [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , не родич. За словами свідків [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] на території сільської ради не проживає з 2010 року (а.с.10). З акта від 20.02.2018 року, складеного депутатом Устивицької сільської ради [PERSON] . [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає за адресою будинок [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , не родич. За словами свідків [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] на території сільської [ADDRESS] не проживає з 2010 року (а.с.11). З акта від 19.10.2018 року, складеного секретарем виконкому Оришич Т.П., депутатом Устивицької сільської ради Рудич [PERSON] .В [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] в такому складі сім`ї: [PERSON] , [INFO] , не родич. Громадянин [PERSON] , зареєстрований за даною адресою, але фактично зі слів свідків не проживає з 2011 року, його місце перебування невідоме (а.с.12). З довідки, виданої виконавчим комітетом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №836/02-24 від 19.10.2018 року вбачається, що [PERSON] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] в такому складі сім`ї: [PERSON] , [INFO] , не родич (за місцем\~реєстрації не\~проживає) (а.с.13). \~ \~ \~ \~Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1\~ст.381 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. \~ \~ \~ \~За ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~За\~ст.270 ЦК України\~фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування. У відповідності до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає менше шести місяців на рік. Реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно норм ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України громадянин, які мають у приватній власності будинок і користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати та укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому, обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга цієї статті визначає способи захист цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, а також з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним в будинку, що йому належить, користуються жилими приміщеннями в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Разом з цим, згідно норм ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України громадянин, які мають у приватній власності будинок (квартиру) і користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати та укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому, обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Системний аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком. При цьому, зазначені висновки не суперечать нормам ст.47 Конституції України, ст.9 ЖК України та ст.311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Верховний Суд України у своїй постанові від 05.11.2014 року висловив правову позицію про те, що аналіз статей 383,391,405 ЦК України та статті 156 ЖК дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Таку ж позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 15.05.2017 року у справі №734/387/15-ц. З доводів позовної заяви вбачається, що в будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований як не родич відносно власника вищевказаного будинку. При цьому, будь-яких доказів про зворотнє стороною відповідача до суду не подавалися. Суд приймає до уваги акти комісії від 08.06.2018 року, від 20.02.2018 року та від 19.10.2018 року про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , однак за даною адресою не проживає з 2010 року по даний час, оскільки зміст даного акта узгоджується з дослідженими матеріалами справи, і ними не спростовується. Отже, виходячи з сукупності вищевикладеного, вбачаються підстави для задоволення позову [PERSON] , представником якої діє згідно довіреності [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Устивицька сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про визнання особи [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved