Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить надати дозвіл неповнолітній [PERSON], [INFO] на перетинання кордону України разом з матір`ю без згоди батька дитині, яка не досягла 16-річного віку посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. У даний час дитина проживає з позивачкою, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, розвитком не цікавиться. Отримати від відповідача дозвіл вона не може. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 151 Сімейного Кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини. Згідно з ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved