Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на нараховану, але не виплачену пенсію, яка належала [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в загальній сумі 158 914 грн. 43 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії. У зв`язку із цим, з метою оформити спадщину, 05 лютого 2020 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Баранова М.С. Згідно з довідкою Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 21 лютого 2020 року № 4492/05, наданою на запит нотаріуса, позивачка дізналася, що її мати [PERSON] не отримувала пенсію за період з 04 лютого 2017 року до 31 жовтня 2019 року в загальній сумі 158 914,43 грн. у зв`язку зі смертю. У той же час, згідно з постановою нотаріуса від 28 липня 2021 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із призупиненням спадкової справи. Підставою для прийняття даної постанови стало те, що в матеріалах спадкової справи є інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 59285146 від 05 лютого 2020 року, згідно з якою за номером запису 975405 від 05 травня 1992 року зі статусом архівний до 01 грудня 2000 року у Спадковому реєстрі зареєстрований заповіт у стані чинний від імені [PERSON] , дата і місце народження якої не зазначені, який був посвідчений Четвертою луганською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 1-1651 і який зберігається в Луганському обласному державному нотаріальному архіві. Аналогічна інформація зазначена і щодо складення заповіту Волноваською державною нотаріальною конторою 30 березня 1970 року за реєстровим номером 904, із зазначенням про дату та місце народження заповідача, як невідомі. Обидва заповіти зберігаються Донецькому обласному державному нотаріальному архіві за адресою: Донецька область, м. Покровськ, м-н Гірник, буд. 1. Станом на 28 липня 2021 року вищезазначені заповіти залишені в архівосховищах м. Луганська та м. Донецька, які тимчасово не контролюються українською владою. Питання доступу до архівів нотаріальних документів, які залишились на непідконтрольній Україні території, а також можливості їх передачі з вказаних територій на законодавчому рівні залишається відкритим. Для видачі свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної справи необхідно приєднати додаткові дані про особу, яка зазначена за цими відповідними записами у Спадковому реєстрі, з можливістю її ідентифікувати з даними померлого спадкодавця, а у разі співпадання даних про дату та місце народження, затребування та додання до справи копії вищевказаного заповіту. Надати дані про наявність або відсутність вищевказаних заповітів спадкоємець також не може. При цьому, позивачка звернула увагу суду на те, що її мати ніколи не складала жодного заповіту, а рідний брат позивачки - [PERSON] написав письмову відмову, яка засвідчена нотаріусом і зберігається у спадковій справі, від прийняття спадщини задля того, щоб вона змогла оформити усю спадщину після смерті матері. Також нотаріусом їй було повідомлено, що вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку, шляхом подання позову про визнання права власності за нею у порядку спадкування за законом. Позивачка зазначила, що, окрім неї, спадкоємців, які б також претендували на дану спадщину, немає і до нотаріальної контори також ніхто не звертався, хоча з моменту смерті матері пройшло вже більше 6 місяців. Вказані обставини і стали причиною для звернення до суду. Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі на 25 жовтня 2021 року на 12 годину 45 хвилин. 25 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 22 листопада 2021 року на 14 годину 45 хвилин. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач Бахмутська міська рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. Від представника Бахмутської міської ради Федонюка К.Р. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Просить ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] у місті Бокове-Хрустальний міста Хрустальний Луганської області (а.с. 10). Після смерті матері позивачки залишилася спадщина у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії. У зв`язку із цим, з метою оформити спадщину, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Баранова М.С., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59286526 від 05 лютого 2020 року (а.с. 11). Згідно з довідкою Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 21 лютого 2020 року № 4492/05, наданою на запит нотаріуса, встановлено, що пенсіонерка [PERSON] , [INFO] , не отримувала пенсію за період з 04 лютого 2017 року до 31 жовтня 2019 року в загальній сумі 158 914,43 грн. у зв`язку зі смертю, дата смерті [INFO] (а.с. 12). Однак згідно з постановою приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Баранова М.С. від 28 липня 2021 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із призупиненням спадкової справи. Так, підставою для прийняття даної постанови стало те, що в матеріалах спадкової справи є інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 59285146 від 05 лютого 2020 року, згідно з якою за номером запису 975405 від 05 травня 1992 року зі статусом архівний до 01 грудня 2000 року у Спадковому реєстрі зареєстрований заповіт у стані чинний від імені [PERSON] , дата і місце народження якої не зазначені, який був посвідчений Четвертою луганською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером № 1-1651 і який зберігається в Луганському обласному державному нотаріальному архіві. Аналогічна інформація зазначена і щодо складення заповіту Волноваською державною нотаріальною конторою 30 березня 1970 року за реєстровим номером 904, із зазначенням про дату та місце народження заповідача, як невідомі. Обидва заповіти зберігаються Донецькому обласному державному нотаріальному архіві за адресою: Донецька область, м. Покровськ, м-н Гірник, буд. 1. Станом на 28 липня 2021 року вищезазначені заповіти залишені в архівосховищах м. Луганська та м. Донецька, які тимчасово не контролюються українською владою. Питання доступу до архівів нотаріальних документів, які залишились на непідконтрольній Україні території, а також можливості їх передачі з вказаних територій на законодавчому рівні залишається відкритим. Для видачі свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної справи необхідно приєднати додаткові дані про особу, яка зазначена за цими відповідними записами у Спадковому реєстрі, з можливістю її ідентифікувати з даними померлого спадкодавця, а у разі співпадання даних про дату та місце народження, затребування та додання до справи копії вищевказаного заповіту. Надати дані про наявність або відсутність вищевказаних заповітів спадкоємець також не може (а.с. 15). Також на підтвердження даних обставин нотаріусом було додано до постанови копії листів Луганського обласного державного нотаріального архіву від 27 серпня 2020 року № 718/01-22 та Донецького обласного державного нотаріального архіву від 12 лютого 2020 року № 113/01-12 (а.с. 13-14). Листом від 29 вересня 2021 року № 300/01-16 приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Баранов М.С. повідомив суду, що [PERSON] , [INFO] , звернулася до нього 05 лютого 2020 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадкова справа відкрита 05 лютого 2020 року за № 02/2020, проте, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 32). До вказаного листа нотаріус також додав інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66648195 від 29 вересня 2021 року, фотокопію витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05 лютого 2020 року № 59286526 та фотокопію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 липня 2021 року (а.с 33-35). У судовому засіданні встановлено, що, окрім позивачки [PERSON] , спадкоємців, які б також претендували на дану спадщину, немає і до нотаріальної контори також ніхто не звертався, хоча з моменту смерті [PERSON] пройшло вже більше 6 місяців. Таким чином, суд вважає встановленим, що позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із призупиненням спадкової справи за вищенаведеними обставинами. Відтак, позивачка не має можливості вступити у спадкування у позасудовому порядку. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 ЦК України. Чинне цивільне законодавство передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Якщо фізична особа склала заповіт, таким чином розпорядившись своєю власністю на випадок смерті, і не скасувала його, то у разі її смерті спадкування здійснюється за заповітом, який є останньою волею спадкодавця. Спадкування за заповітом поставлене, серед видів спадкування, на перше місце відповідно до домінанти пріоритетності волі особи. Це підтверджується статтею 1223 ЦК України, яка залишає право на спадкування спадкоємцям за законом лише за відсутності заповіту або повного чи часткового визнання заповіту недійсним, неприйняття (відмови) спадщини спадкоємцем за заповітом, усунення від права на спадкування спадкоємця за заповітом, неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Визнання права власності на майно за померлим неможливе, оскільки це право не може бути зареєстроване. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зміст вказаного положення свідчить про те, що прийняття спадщини - це право спадкоємця, а не його обов`язок. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Аналогічної правової позиції додержується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яким в узагальненні практики розгляду судами цивільних справ про спадкування роз`яснюється, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі свідоцтва про право на спадщину) вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2011 року у справі № 6-3629св10). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позовна заява є обґрунтованою та у позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved