Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивачі в обґрунтування позовних вимог зазначили, що 10 травня 1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . В 2006 році донька [PERSON] внаслідок ДТП отримала травму хребта та їй було призначено 1 групу інвалідності. В 2014 році чоловік [PERSON] не витримав психологічного навантаження та пішов жити до своєї матері, відповідача по справі [PERSON] , та став постійно проживати з матір`ю по [ADDRESS] . З часом перестав з ними спілкуватися. [INFO] чоловік [PERSON] - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Про те, що [PERSON] помер їм стало відомо у червні 2017 року від сторонніх людей. 21 червня 2017 року [PERSON] звернулась до Першої кам`янської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новікової Л.В. від 23.06.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. 26 жовтня 2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська було винесено заочне рішення, яким [PERSON] та [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю 3 місяці для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] Заочне рішення суду було відправлено на адресу відповідача та не було нею оскаржено у встановлений законом строк. 26 грудня 2017 року позивачі звернулись до Першої кам`янської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно після померлого [PERSON] . Постановою про\~відмову у\~вчинені нотаріальної\~дії їм\~було відмовлено\~у зв`язку\~з тим,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~видано іншому\~спадкоємцю першої\~черги.\~12\~червня 2017\~року матір\~померлого [PERSON] \~отримала свідоцтво\~про право\~на спадщину,\~яка у\~встановлений законодавством\~строк подала\~заяву про\~прийняття спадщини. 03 січня 2018 року державним нотаріусом було направлено лист [PERSON] із запрошенням до нотаріальної контори для внесення змін у видані свідоцтва про право на спадщину та надання правовстановлюючих документів на майно. Але відповідач по справі до нотаріальної контори не з`явилась, свідоцтво про право на спадщину та інші правовстановлюючі документи на майно не надала. [PERSON] отримавши свідоцтво про право на спадщину фактично прийняла спадщину, ігноруючи ту обставину, що вони також є спадкоємцями першої черги споріднення за законом. Більш того, у заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину вона запевнила нотаріуса, що крім неї спадкоємців передбачених чинним законодавством немає. На підставі вищевикладеного позивачі просили суд: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 12 червня 2017 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новіковою Л.В., у спадковій справі №769/2016, зареєстроване в реєстрі №59652937, виданого на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , на ім`я [PERSON] , що складається з права на спадкове майно у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачі не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивачів та обставини, якими вони обґрунтовані, визнала у повному обсязі. Представник третьої особи Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано 10.05.1986 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 10.05.1986 року (ар.с.12). [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 19.12.1986 року (ар.с.5). Згідно з довідкою МСЕК серії 10 ААА № 005923 від 17.08.2010 року (ар.с.9) [PERSON] є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 20.06.2017 року (ар.с.10). Згідно з копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23.06.2017 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новіковою Л.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (ар.с.14). Копією рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 жовтня 2017 року [PERSON] та [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю 3 місяці для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (ар.с.15). Згідно з копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новіковою Л.В. було відмовлено [PERSON] , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що свідоцтва про право на спадщину видані іншому спадкоємцю(ар.с.13). Згідно з копією матеріалів спадкової справи № 769/2016 заведеної після смерті [PERSON] померлого [INFO] , 17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (ар.с.34); 12 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] (ар.с.50). На підставі вказаних документів нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.06.2017 року, згідно якого вона успадкувала після [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] (ар.с.50). Відповідно до ст. 1261 ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1270 ЦК України \~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Частиною 5 ст.1268 ЦК України\~визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно з\~ст.\~1300\~ЦК України,\~за згодою\~всіх спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~нотаріус або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноважена на\~це посадова\~особа відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини може\~внести зміни\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину. На\~вимогу одного\~із спадкоємців\~за рішенням\~суду можуть\~бути внесені\~зміни до\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Так, діючим ЦК України, до видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, не передбачено визнання в судовому порядку права власності на спадкове майно при відсутності спору. Видача свідоцтв про право на спадщину є виключною компетенцією нотаріусів. Тільки після отримання свідоцтва про право на спадщину, особа яка вважає, що її права порушені його видачею може оскаржити свідоцтво в порядку, передбаченому ст.ст. 1300, 1301 ЦК України. В разі незгоди з діями нотаріуса пов`язаними з видачею свідоцтва про право власності на спадщину особа, яка вважає, що її права порушені, вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Таким чином, аналізуючи вказане, суд приходить до висновку, що права позивачів підлягають судовому захисту шляхом визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, у зв`язку з тим, що особа, якій видано свідоцтво, а саме [PERSON] є не єдиним спадкоємцем першої черги. З матеріалів спадкової справи вбачається, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі свою матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою ТОВ «Абонент ХХ1» від 10.10.2016 року, з позивачами не спілкувалися, а отже позивачі не змогли реалізувати своє право та подати до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину в строки встановлені законом для прийняття спадщини. За таких обставинах, суд вважає, що необхідно визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 червня 2017 року видане державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Новіковою Л.В. у спадковій справі №769/2016, зареєстроване в реєстрі №59652937. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, яким він був сплачений.

Outcome: approved