Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Згідно з поданою заявою заявлено вимогу про видачу обмежувального припису, яким заборонити [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , протягом шести місяців: -наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання постраждалих осіб [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS] ; -наближатися на відстань ближче ніж 100 метрів до загально-освітньої середньої школи №42 в м.Дніпро, в якій навчається [PERSON] ; -заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місцях, невідомомих [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; -заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. -направити [PERSON] на проходження програми для кривдників строком на 1 рік. Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України для взяття [PERSON] на профілактичний облік. Подана заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] 19 червня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] рішенням суду був розірваний; серед інших причин, які стали підставою для розлучення, було і агресивне ставлення до [PERSON] та її сина від першого шлюбу, це виражалося у приниженні останнього, яке [PERSON] вважав методами «виховання майбутнього чоловіка», фізичному побитті сина та [PERSON] , коли вона намагалася заступитися за сина, донька була очевидцем такого насильства, яка після розірвання шлюбу залишалася проживати разом із матір`ю. З 22 серпня 2018 р. [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , та є вагітною. Дізнавшись про вагітність, приблизно у червні 2019 р. [PERSON] почав діяти агресивно по відношенню до [PERSON] та її сім`ї. [PERSON] почав налаштовувати доньку проти її матері, повідомляючи їй про, начебто, її намір залишити її після народження майбутньої дитини, ображав честь та гідність [PERSON] , про що сама донька розповіла. При зустрічах з дитиною разом із [PERSON] або без неї [PERSON] постійно в присутності доньки називає [PERSON] нецензурними словами, образливо висловлюється по відношенню до її чоловіка [PERSON] Декілька разів, з`являючись без попереджень до подвір`я помешкання [PERSON] з метою негайної зустрічі з донькою, нецензурною лайкою в присутності обох дітей ображав [PERSON] , намагався проникнути до будинку, провокував бійки. 21 червня 2019 р. [PERSON] звернулась до Управління-служби у справах дітей Амур - Нижньодніпровської районної у місті ради із проханням застосувати заходи впливу до [PERSON] ; згідно відповіді управління-служби у справах дітей Амур- Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 11.07.19 №03/3029 спеціалістами управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради неодноразово було здійснено виходи в родину батька дитини за адресою: [ADDRESS] . Під час виходу вдома нікого не було, двері ніхто не відчинив. Батькові [PERSON] були залишені запрошення до управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, але станом на 12.07.2019року на запрошення ніхто не відреагував. 03.07.19 р. [PERSON] звернулась до КЗ «Діагностичний центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради з метою проведення психологічного діагностування психоемоційного стану дитини та визначення її батьківського потенціалу. У виданій довідці від 03.07.2019 р. № 88 про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару зазначено: «На питання про відношення до біологічного батька, у дівчинки вступають у дію механізми психологічного захисту - ігнорування та заперечення. Вона розповіла , що він її родич, а на подальші запитання не відповідала. Оскільки психоемоційний стан [PERSON] повністю не сформований, то участь у житті дівчинки біологічного батька [PERSON] може нести за собою негативні наслідки у вигляді психологічної травми, яка буде впливати на психічний, фізіологічний та особистісний розвиток дитини. З початком учбового року дитина пішла в І клас ЗОШ №42 [PERSON] без попередження [PERSON] одразу після закінчення уроків у школі забирає доньку, нехтуючи при цьому навчальним процесом та бажанням дитини. Окрім того, двічі на тиждень донька відвідує художню школу. Однак, [PERSON] , нехтуючи інтересами дитини та всупереч її волі, без попередження, з`ясування розкладу занять доньки, забирає її зі школи, в грубій формі вказуючи вчителям на відсутність заборон спілкуватись з донькою. В таких випадках мати дитини не має уявлення ні де донька, ні коли вона повернеться додому, [PERSON] утримує дитину без врахування її бажання, там, де йому заманеться, протягом часу на власний розсуд. Після таких зустрічей дитина повертається додому налякана, пригнічена, вона плаче та нерідко після таких зустрічей в неї підвищується температура та вона хворіє. Дитина каже, що боїться зустрічатися з «родичем», запитує, чи не залишать її після народження дитини, повторює нецензурні слова, якими [PERSON] . називає [PERSON] Такі вчинки [PERSON] вчиняє систематично і вся сім`я перебуває у страху та розпачі. Заявник та її представник підтримали заяву повністю. Процесуальні дії у справі: -судом задоволено клопотання про виклик і допит свідків [PERSON] та [PERSON] Допитаний в якості свідка [PERSON] свідчив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із дружиною та її двома дітьми, вважає дітей рідними дітьми. Батько [PERSON] , коли забирав Єву, налаштовує дитину проти нього, тобто проти [PERSON] ; останній раз (наприкінці весни 2019 р.), коли [PERSON] приїхав додому, Єва вибігла у сльозах та повідомила, що [PERSON] сказав їй, що [PERSON] «ніхто». [PERSON] налаштовує дитину проти нього та його дружини, у присутності [PERSON] та [PERSON] [PERSON] висловлюється нецензурними словами. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом; дитина мешкає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 22.08.2018 взяла шлюб із [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, яке видано Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно із відповіддю від 11.07.2019 №03/3029 Управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради спеціалістами управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради неодноразово було здійснено виходи в родину батька дитини за адресою: [ADDRESS] . Під час виходу вдома нікого не було, двері ніхто не відчинив. Батькові [PERSON] були залишені запрошення до управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, але станом на 12.07.2019року на запрошення ніхто не відреагував. Відповідно до довідки з КЗ «Діагностичний центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 03.07.2019 №88, яка надана [PERSON] про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару на питання про відношення до біологічного батька, у дівчинки вступають у дію механізми психологічного захисту - ігнорування та заперечення. Вона розповіла, що він її родич, а на подальші запитання не відповідала. Оскільки психоемоційний стан [PERSON] повністю не сформований, то участь у житті дівчинки біологічного батька [PERSON] може нести за собою негативні наслідки у вигляді психологічної травми, яка буде впливати на психічний, фізіологічний та особистісний розвиток дитини. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви повністю, виходячи з наступного. Відповідно до п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону). Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. За загальним правилом, закріпленим частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Заявником суду надані такі докази: -пояснення свідка [PERSON] (останній суду свідчив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом із дружиною та її двома дітьми, вважає дітей рідними дітьми. Батько [PERSON] , коли забирав Єву, налаштовує дитину проти нього, тобто проти [PERSON] ; останній раз (наприкінці весни 2019 р.), коли [PERSON] приїхав додому, Єва вибігла у сльозах та повідомила, що [PERSON] сказав їй, що [PERSON] «ніхто». [PERSON] налаштовує дитину проти нього та його дружини, у присутності [PERSON] та [PERSON] [PERSON] висловлюється нецензурними словами); -відповідь Управління - служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради від 11.07.2019 №03/3029 (сама заява суду не надана); -довідка з КЗ «Діагностичний центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 03.07.2019 №88, яка надана [PERSON] про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару. Згідно з наданими рекомендаціями з метою запобігання психотравматизації [PERSON] рекомендовано враховувати побажання дитини та обмежити час і дні спілкування з батьком [PERSON] Батьківський потенціал - це спроможність дорослого задовольняти потреби дитини без шкоди для її психічного чи фізичного розвитку. Спілкування з батьками не повинно набувати риси психотравмуючих дій. Виховний процес повинен сприяти емоційному, когнітивному, особистому розвитку дитини та допомагати набувати корисні навички для подолання труднощів у дорослому житті. Враховуючи, що суду не надано доказів (ст.ст. 76 - 80 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України) на підтвердження вчинення домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд позбавлений можливості встановити факт вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, заявником не доведено існування загрози вчинення таких протиправних дій у майбутньому, заявником не доведено, що рішення про задоволення поданої нею заяви якнайкраще відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Достатньою підставою для задоволення такої заяви могло бути існування обґрунтованого побоювання вчинення такого насильства зі сторони заінтересованої особи також у майбутньому, що у цій справи доведено не було. Натомість судом встановлена наявність між батьками дитини спору про участь батька [PERSON] у її вихованні, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї. Судові витрати компенсувати за рахунок держави, оскільки в задоволенні заяви відмовлено.

Outcome: dismissed