Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Звернувшись до суду з вищевказаним позовом, позивач [PERSON] зазначає, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В., належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрований її колишній співмешканець [PERSON] та подруга [PERSON] . Відповідачі за вищевказаною адресою не проживають. [PERSON] в лютому 2014 році переїхав до Росії. В свою чергу, [PERSON] у серпні 2017 року переїхала в інше місце проживання, де мешкає разом із чоловіком. Їх речі у належній їй квартирі відсутні. За цих підстав позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження своїх позовних вимог позивач [PERSON] надала суду копію договору купівлі-продажу квартири, копію витягу про державну реєстрацію права власності, копію витягу з державного реєстру правочинів, акт про непроживання відповідачів у квартирі, копію інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу в її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи шляхом направлення повісток за їх зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 07 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. в реєстрі за № 1297, позивачу належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача на зазначену квартиру зареєстроване 08.05.2012 року в Рєстрі прав власності на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, в належній позивачу квартирі зареєстровані відповідачі: [PERSON] - з 30.12.2013 року, [PERSON] - з 04.08.2017 року. Згідно з долученим до матеріалів справи актом від 21.05.2019 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , в квартирі № 7 [PERSON] не проживає з лютого 2014 року, [PERSON] - з серпня 2017 року, їх речі в квартирі відсутні. Згідно зі статтею 41 Конституції України, частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ці положення закону кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Враховуючи, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07 квітня 2012 року позивач є власником квартири [ADDRESS] , позивач вправі вимагати усунення будь-яких порушень її прав, у тому числі з боку відповідачів, які не є членами її сім`ї, але зареєстровані за вказаною адресою, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а саме [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати такими, що втратили право користування даною квартирою. Крім того, при звернені до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені при зверненні до суду з цим позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: approved