Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 07.10.2014 року позивач прохає: стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] аліменти, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку та на своє утримання до досягнення дитиною віку 3-х років у розмірі 1/5 частки заробітку. В обґрунтування позову зазначила, що вона проживала без реєстрації шлюбу з відповідачем. Під час сумісного проживання у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, має постійну заробітну плату, фізично здоровий, стягування із щомісячних доходів відповідача згідно інших виконавчих документів не здійснюється. Позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що бажає гарантовано отримувати аліменти з відповідача за рішенням суду на утримання дитини, оскільки вона не має матеріальної можливості її утримувати, на теперішній час знаходиться у декретній відпустці, також в зв'язку з важким матеріальним становищем бажає отримувати аліменти на своє утримання до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі, пояснив, що не бажає сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки позивач не надає йому можливість бачитися з дитиною. Крім того, він має обґрунтовані сумніви щодо того, що це його дитина. Обов'язку сплачувати аліменти на утримання позивача у нього немає, оскільки вони не перебували у шлюбі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Сторони визнали, що не перебували у шлюбі і мають спільну дочку [PERSON] [INFO]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], а [PERSON] - матір'ю (а.с. 4). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 782 від 17.04.2014 року (а.с. 5), та знаходиться на її утриманні, що сторонами не заперечується. З довідок № 43 та № 17 вбачається, що [PERSON] працював у ТОВ «МЕХЕНЕРГОФОРМ» та ТОВ «Укр-Біогаз» та отримав середню заробітну плату за період з 01.05.2014 року по 31.08.2014 року в розмірі 5046 грн. 09 коп., а за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року - 2255 грн. 79 коп. (а.с. 22, 23). Сторони визнали, що інших аліментних зобов'язань на цей час відповідач не має, утриманців не має, стан здоров'я відповідача та дитини є задовільним. Позивач щомісячно отримує допомогу при народженні дитини та по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд враховує і те, що ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з середнього заробітку відповідача за останнім місцем роботи, який складає 1127 грн. 89 коп., 1/4 частина - це в середньому 281 грн. 97 коп. Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років на час розгляду справи складає 1032 грн., 30 % прожиткового мінімуму - це 309 грн. 60 коп., 50 % доходу відповідача складає 563 грн. 94 коп. Виходячи з цього, суд вважає вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму дітей відповідного віку законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає задоволенню. Судом не встановлено, що батько добровільно надає допомогу у сумі, достатній для задоволення розумних потреб дитини, питання щодо порядку зустрічей батька з дитиною не є предметом даного судового розгляду та існуючий між сторонами спір з цього приводу не впливає на вирішення питання щодо обв'язку батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому підстав для відмови у задоволенні позову матері про примусове стягнення аліментів у вказаному розмірі на утримання дитини немає. Згідно ч. 2, 4 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої статті 84 цього Кодексу. Згідно положень ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи середню заробітну плату за останнім місцем роботи відповідача (1127 грн. 89 коп.), 1/5 частина його доходу складає 225 грн. 57 коп., 1/6 частина - 187 грн. 98 коп., 1/8 - 140 грн. 98 коп., 1/10 частина доходу відповідача - це в середньому 112 грн. 78 коп. Враховуючи розмір середньої заробітної плати відповідача, наявність обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення віку повноліття, а також можливість надавати допомогу позивачу з якою проживає їх дитина в зв'язку з наявністю постійного місця роботи та заробітної плати, ст.ст. 84, 91 СК України, стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/10 з усіх видів доходів відповідача є обґрунтованим, відповідає принципу розумності та справедливості. Після сплати аліментів на утримання дитини та позивача йому буде залишатися більше 50 % заробітної плати. Підстав для стягнення аліментів у іншому розмірі судом не вбачається. Виходячи з цього, позов підлягає частковому задоволенню. Стягнення аліментів на утримання дитини слід розпочати з 07.10.2014 року (ч. 1 ст. 191 СК України) до досягнення дитиною віку повноліття, а на утримання позивача з якою проживає дитина з 07.04.2014 року (ч. 1 ст. 79 СК України) до досягнення дитиною віку трьох років 03.10.2016 року. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 79, 84, 91, 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: partial