Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути з відповідача ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» на його користь моральну шкоду в розмірі 30\~000,00 грн., посилаючись на те, що він працював в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» за робочими професіями. В результаті тривалої праці на підприємстві у нього виникло професійне захворювання - коніотуберкульоз: антракосилікатоз інтеретіціальної форми (I/I, с/с) ЗЗТХ (03.2012) у вигляді інтенсивних вогнищ, фіброзного пневмосклероза у С1-2 легенів, МТБ «Ускладнення: Легенева недостатність першого ступеня. Захворювання професійне. Супутній діагноз: IХС: атеросклеротичний кардіосклероз СН один (і25). Висновком МСЕК від 02.20.2012 року йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності. Медичним висновком Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювань № 587 від 26.12.2012 року йому встановлено професійний характер захворювання. У звязку з професійним захворюванням йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що він став інвалідом, що призвело до порушення його особистих немайнових прав, а також до порушення нормальної життєдіяльності. Він постійно відчуває біль, у звязку з чим йому постійно вимушений проходити лікування. Через поганий стан здоровя він втратив роботу, через що відчуває моральні страждання. Він не має можливості вести повноцінне особисте життя, частково порушені його відносини з оточуючими людьми, близькими, друзями та знайомими, а також були порушені його плани на подальше життя, через що в нього зявилось почуття тривоги перед майбутнім. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що позивач перебував у трудових правовідносинах з відповідачем. 28 серпня 2012 року був складений акт № 2 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, та також складена санітарно-гігієнічна характеристика умов праці на період 15.06.2012 року. Позивач свідомо працював на шкідливому виробництві для отримання відповідної заробітної плати, пільгової пенсії, додаткової відпустки та інших пільг, передбачених законодавством. Крім того, позивачем не надано жодного доказу спричинення моральної шкоди, крім висновку МСЕК, що не є безперечним доказом завдання йому моральних страждань. Проте, вважає, що у звязку з тим, що позивач внаслідок шкідливих умов праці втратив 20 % профпрацездатності, можна дійти висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди за рахунок роботодавця, але не погоджується з розміром позовних вимог. За таких підстав просила задовольнити позов частково в розмірі 1000 грн. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що [PERSON] з 22.12.1999 року по 31.10.2008 року перебував у трудових правовідносинах з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», внаслідок чого ушкодив своє здоровя, отримавши професійне захворювання - коніотуберкульоз: антракосилікатоз інтеретіціальної форми (I/I, с/с) ЗЗТХ (03.2012) у вигляді інтенсивних вогнищ, фіброзного пневмосклероза у С1-2 легенів, МТБ «Ускладнення: Легенева недостатність першого ступеня. Звільнений з роботи 31.10.2008 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Висновком МСЕК від 02.10.2012 року [PERSON] первинно та безстроково встановлено 20% втрати професійної працездатності в звязку з вказаним професійним захворюванням. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 28.08.2012 року причиною захворювання [PERSON] є перевищення ГДК пилу у повітрі робочої зони 1,52 рази зі вмістом вільного діоксину кремнію 9,7-9,9 %. З пояснень представника позивача вбачається, що у звязку з роботою [PERSON] в шкідливих умовах праці, він отримав професійне захворювання, що потягло стійку втрату працездатності, у звязку з чим він переніс та продовжує переносити моральні страждання, тому що загублено значну частину нормальних життєвих функцій організму, тривалий час змушений лікуватися у звязку з отриманим професійним захворюванням та його наслідками, відчуває при цьому болі у грудях, постійну слабкість, кашель, безсоння, та відчуває страх за своє життя. Він фактично позбавлений можливості в повному обсязі реалізувати своє право на труд, позбувся стабільного заробітку, не в змозі виконувати просту роботу по господарству, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Факт заподіяння [PERSON] моральної шкоди підтверджується наданими позивачем та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією довідки МСЕК від 02.10.2012р. про встановлення ступеню втрати професійної працездатності, копією Акту № 2 від 29.08.2012р. розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, з якого вбачається, що воно виникло у позивача з вини підприємства, копією санітарно-гігієнічної характеристики умов праці позивача у ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», з якої вбачається, що ці умови мали несприятливий характер, копією медичного висновку лікарсько-експертної комісії КЛПУ «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» № 1588/1514 від 25.07.2012 року, копіями виписок з амбулаторної медичної картки позивача та історій хвороби різних лікарських установ про незадовільний стан здоровя позивача з наданням реабілітаційних рекомендацій. Зазначені докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у зв'язку з чим лікарями йому встановлені відповідні обмеження, тому суд вважає доведеним факт заподіяння позивачеві [PERSON] моральної шкоди. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - моральна шкода може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків. Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8.10.2008р. № 20-рп/2008, потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання мають право на підставі ст.237-1 КЗпП України на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Розглядаючи та вирішуючи питання про розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, завданої втратою здоровя на виробництві внаслідок отримання хронічного професійного захворювання, суд враховує ступінь втрати позивачем професійної працездатності 20%, встановлений висновком МСЕК від 02.10.2012 року, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках і можливій подальшій трудовій діяльності, неможливість відновити втрачене здоров'я, порушення загальновизнаних життєвих зв'язків позивача, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 8000,00 грн.

Outcome: partial