Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

ЗДП «Радіоприлад» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, а також послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач, [PERSON] є власником приватизованої квартири [ADDRESS], та систематично не вносить плату за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Даний будинок № 58 є власністю держави, в особі Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», тобто в повному господарському віданні, а позивач є балансоутртимувачем будинку, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 17.09.1990 року №944 виданим позивачу на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 16.08.1990 №184. Позивачем задля забезпечення утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, які знаходяться на балансі державного підприємства, створено Житлово-комунальний відділ ЗДП «Радіоприлад» без права юридичної особи. Відповідачі в повному обсязі не сплачують за житлово-комунальні послуги, в наслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість, договір на надання житлово-комунальних послуг не був укладений. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути заборгованість в розмірі 4687,13 грн., яка утворилася за період з червня 2014 року по червень 2015 року та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, заявою просить суд розглянути справу без його участі, задовольнити позов у повному обсязі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.Як вбачається з матеріалів справи, згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року було введено особливий стан та запроваджена часткова мобілізація, у звязку з чим [PERSON] був призваний до лав Збройних сил України, потрапив до роти оперативного призначення Національної гвардії України батальйону оперативного призначення (1 резервний батальйон), яка брала участь в антитерористичній операції. Під час служби [PERSON] отримав тяжке поранення, згідно медичної характеристики за час проходження військової служби [PERSON] звертався за медичною допомогою: з 06.01.2015 по 12.01.2015 ВМКЦ Пр. травматологічному відділенні з Ds: «Закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Закритий перелом VII, VIII ребер зліва гемопневмоторакс зліва, садна голови»; з 12.01.2015 по 21.01.2015 ГВКГ травматологічному відділенні з Ds: «ЗТТГК, закриті переломи VII, VIII ребер зліва, стан після торакоцентезу лівої плевральної порожнини. Закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки»; з 21.01.2015 по 26.02.2015 ЦГ МВС травматологічному відділенні з Ds: «Черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки після МОС пластиною, з варуснбю деформацією шийки стегна»; з 26.02.2015 по 27.04.2015 ЦКГ ДПСУ відділення травматології та ортопедії з Ds:«Стан після поєднаної торако-скелетної травми: ЗКГТ, закритих переломів III, V, VI, VII, VIII, ребер зліва гемопневмоторакс зліва та оперативного втручання - торакоцентезу та дренування плевральної порожнини. Консолідований перелом нижньої гілки лівої лонної кістки без зміщення. Закритий нерівно консолідуючий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки, стан після операції - МОС із наявністю нестабільних метало фіксаторів та нагноєння післяопераційної рани. Нейро-дистрофічний синдром лівої нижньої кінцівки, розгинальна контрактура у лівому колінному суглобі. Залізодефіцитна анемія легкого ступеня. ГРВЗ»; з 27.05.2015 по 29.05.2015 ЦКГ ДПСУ відділення травматології та ортопедії з Ds: «Консолідуючий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки, стан після операції МОС із наявністю металофіксаторів. Нейро- дистрофічний синдром лівої нижньої кінцівки». Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна 58/12, та зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 17 вересня 1990 р, № 944, довідкою від 03.08.2015р. про зареєстрованих осіб в квартирі № 12 в житловому будинку № 58 по пр. Леніна в м. Запоріжжі. Відповідач систематично не вносить плату за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Будинок за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 58/12 є власністю держави, в особі Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», тобто в повному господарському віданні, а позивач є балансоутримувачем будинку, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 17.09.1990 року №944 виданим позивачу на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 16.08.1990 року №184. Розмір плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в житловому фонді ЗДП «Радіоприлад» був погоджений в установленому порядку листами виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.08.2009 №11114/06-20 «Про погодження тарифів», від 28.04.2010 року №04273/06-20 «Про погодження тарифів», що відповідає ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Тариф на постачання теплової енергії затверджений рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.02.2009 року №34 з наступними змінами, тарифи на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення в подальшому були встановлені додатком № 2 до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 192 від 28.04.2010 року. Тарифи на послуги встановлені з розрахунку вартості 1 кв. м. площі, таким чином, розмір плати не залежить від кількості мешканців. Позивач не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», тому відсутність укладених договорів на надання житлово-комунальних послуг між ЗДП «Радіоприлад» та власниками квартир, у т.ч. із відповідачем, не є підставою для відмові у позові. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з положеннями ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово -комунальних послуг з іншим виконавцем. Відповідно до вимог ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» Балансоутримувач має право: здійснювати функції утримання на балансі переданого йому будинку; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Балансоутримувач зобовязаний: утримувати на балансі майно; вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Частиною 2 ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд визначено, як житловий фонд місцевих рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до ст. 2, ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, ст. ст. 67, 68, ч.1 ст. 151, ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України; власники приватизованих квартир є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі, відшкодовувати витрати на капітальний та поточний ремонт будинку. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобовязані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. З метою утримання будинку (житла) та прибудинкової території та надання комунальних послуг позивачем були укладені договори: №9 від 01.09.2006 з КЗАП 082801 «Комунссантрансекологія» на послуги зі збирання, вивезення твердих побутових відходів; №753 від 01.08.2002 про постачання теплової енергії в гарячій воді з Концерном «Міські теплові мережі»; №600753 від 01.01.2007 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з Концерном «Міські теплові мережі»; договір на користування електричною енергією від 12.03.2003 №59 з ВАТ «Запоріжжяобленерго»; договір на виконання робіт по перевірці та прочистці димових та вентиляційних каналів з ВП «Промтехсерівс Українм» від 01.04.2009 №482. На підтвердження виконання умов даних договорів позивачем надано відповідні акти наданих послуг (виконаних робіт), рахунки, та інші матеріали на підтвердження. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 (далі за текстом - Правила №2) встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 24 Правил №2 встановлено, що споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Аналогічні норми містяться у Правилах користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1992.10.08 №572. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не заявляв про відмову від житлово-комунальних послуг та не був відключений від мереж централізованого опалення та обслуговування будинку. Усі платежі за послуги, від власників квартир будинку [ADDRESS] надходять на єдиний розрахунковий рахунок позивача, з якого щомісячно ці кошти перераховуються на рахунки підприємств - виконавців, виробників, з якими ЗДП «Радіоприлад» укладені відповідні договори. Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №572 від 08 жовтня 1992 року, в редакції, яка діяла на момент виниклих правовідносин. Таким чином, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Відповідно до ст. 22 ЗУ №4004-ХІІ від 24.02.1994 року «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», громадяни зобовязані утримувати надані в користування або належні їм на праві власності житлові приміщення у відповідності до вимог санітарних норм. В процесі експлуатації побутових та інших приміщень, їх власник повинен створити безпечні і здорові умови праці і відпочинку, які відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, направлені на запобігання захворювань, отруєнь, травм, забруднення навколишнього середовища. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Нормами ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено, що виконавець повинен щомісячно надавати акти щодо фактично наданих послуг споживачу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обовязків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано жодного доказу, як то контр-розрахунку позовних вимог з наданням копії підтверджуючих документів, копій актів-претензій з приводу надання неякісних послуг, з доказами предявлення, квитанцій по сплату заборгованості, тощо. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що відповідачем не пред'являлися позивачу акти-претензії, складені та підписані у встановленому ст.18 Закону порядку. Відповідач у період з червня 2014 року по червень 2015 року не сплачував за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 4687,13 грн. по комунальними послугами та утримання будинку та прибудинкової території, про що свідчать довідка - розрахунок та рахунок вартості опалення, абонплати за опалення, складені на підставі актів та рахунків теплопостачальної організації, а також розрахунком суми боргу, копіями платіжних документів, надані позивачем. Відповідно до ст. 322, 360 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження майна. Відповідачі, отримуючи житлово-комунальні послуги, не у повному обсязі їх сплачували, тим самим порушили вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, договору чи вимог, які звичайно ставляться. Згідно зі статтею 217 ЦПК України,суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, але враховуючи стан здоровя відповідача [PERSON], а також те, що він приймав участь в антитерористичної операції, має поранення, суд вважає за можливе встановити розстрочку виконання рішення суду. На підставі зазначеного,

Outcome: approved