Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Знам`янська міська рада Кіровоградської області звернулася до суду з заявою про визнання відумерлою спадщини на житловий будинок по вулиці Дніпровській буд.№29 в м. Знам`янка спадкодавця [PERSON], яка померла 07 квітня 2008 року в м. Світловодську. В обгрунтування позову зазначив, що з дня смерті спадкодавця [PERSON] спадкомці за законом та/або за заповітом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття щодо житлового будинку по вулиці Дніпровській буд.29 в м.Знам`янка, відсутні. Посилається на те, що будинок потребує догляду та утримання, вчинення інших дій для підтримання його в належному стані та його збереження, а тому Знам`янська міська рада Кіровоградської області в межах делегованих функцій органу місцевого самоврядування зобов'язана звернутись до суду із даною заявою про визнання спадщини відумерлою, як це передбачено ч. 1 ст. 1277 ЦК України. В судове засіданні представник заявника не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій заяву про визнання спадщини відумерлою підтримує вимоги з вищевикладених підстав, просить заяву задовольнити. В судове засіданні представник Знам`янської міської державної нотаріальної контори не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви про визнання спадщини відумерлою заперечень не подавав. В судове засіданні представник Світловодської міської державної нотаріальної контори не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви про визнання спадщини відумерлою заперечень не надійшло. В судове засіданні представник Власівського пансіонату для ветеранів війни та праці з геріатричним відділенням не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви про визнання спадщини відумерлою заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява доведена та підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, право власності на житловий будинок по вулиці Дніпровській буд.29 в м. Знам`янка на підставі договору дарування №2913 посвідченого Знам`янським державним нотарусом 22 вересня 1958 р. належить [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №065632, [PERSON] померла 07 квітня 2008 року в с. Власівка м. Світловодська. Відповідно до довідки від 28 лютого 2017 року виданої Власівським пансіонатом для ветеранів війни та праці з геріатричним відділенням , [PERSON] дійсно проживала за адресою : [INFO] м. Світловодськ з 14 жовтня 2003 року та до моменту смерті 04 квітня 2008 року. За приписами ст.ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1217 ЦК України визначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За приписами статей 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що з часу відкриття спадщини після померлої 07 квітня 2008 року [PERSON], як у строк визначений ст. 1270 ЦК України так і до даного часу будь-які особи із заявами про прийняття спадщини до органів нотаріату не зверталися, спадкова справа не заводилась та Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що об'єктивно підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] спадщина ніким не прийнята і з часу її відкриття пройшло вже більше одного року. Стаття 1277 ЦК України визначає, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Зі змісту вказаної норми ЦК України вбачається, що законодавцем органам місцевого самоврядування з метою захисту майнових та немайнових прав територіальних громад надано право на звернення до суду із заявами про визнання спадщини відумерлою у разі відсутності у спадкодавця спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. Наслідком чого є перехід спадщини у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Підстави та порядок звернення із такими заяви регламентовано Главою 9 Розділу ІV ЦПК України. Так за приписами статті 274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно статті 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Як вже зазначалося вище, судом під час розгляду справи достовірно встановлено, що після смерті 07 квітня 2008 року [PERSON] спадщина ніким не прийнята. З часу відкриття спадщини минуло більше одного року, а тому з врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для визнання її відумерлою. Відповідно до статті одинадцятої ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1268,1269, 1270, 1277 ЦК України,

Outcome: approved