Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

З зазначеною заявою [PERSON] звернулась в суд 30.03.2018 року, у якій просила встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO], Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Любомльською районною державною адміністрацією 03.04.2003 року на [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], яка за життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла їй житловий будинок та господарські споруди, що в [ADDRESS]. Заявниця, як спадкоємець за заповітом, оформила вказану спадщину у встановленому порядку та стала власником зазначеного нерухомого майна. Однак, складеним [PERSON] заповітом не охоплювалась земельна ділянка, площею 2,29 га., для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Бірківської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на землю, виданого 03.04.2003 року Любомльською районною державною адміністрацією на [PERSON]. Право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, після смерті [PERSON] мала дочка останньої, а мати заявниці, - [PERSON], яка у строки, визначені ст.1270 ЦК України, спадщину не прийняла та з питанням про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини до суду звертатися не буде. У зв?язку з відсутністю інших спадкоємців першої-четвертої черги, заявниця, як онука спадкодавця, має право на спадкування за законом в порядку ст.1265 ЦК України, однак реалізувати свої спадкові права в цій частині не має можливості з причин допущення в Державному акті про право власності на землю помилки у прізвищі спадкодавця, а саме зазначено «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», що й слугувало підставою для її звернення до суду з даною заявою. Учасники справи в судове засідання не з?явились. Заявниця [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про підтримання заяви та розгляд справи у її відсутності. Заінтересована особа - Любомльська районна державна адміністрація подала в суд відзив на заяву [PERSON], у якій не заперечила проти задоволення заяви останньої та просила розглядати справу без участі представника райдержадміністрації. Окрім цього, у відзиві Любомльська райдержадміністрація вказала, що Державний акт на право приватної власності на землю від 03.04.2003 року серії [NUMBER] був виданий відповідно до наявного списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, у якому під № 296 написано «гр. [PERSON]». Заінтересована особа - [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про підтримання заявлених [PERSON] вимог та задоволення заяви останньої. Крім цього вказала, що спадщину після смерті матері - [PERSON] вона не прийняла, продовжувати строк для її прийняття не буде та на спадкову земельну ділянку не претендує. За таких обставин, згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в своїй сукупності, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м.Любомль Волинської області (а.с.7). На випадок своєї смерті [PERSON] уклала заповіт, посвідчений Любомльською державною нотаріальною конторою Волинської області 19.12.1989 року, яким приналежний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м.Любомль по [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с.47). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] після укладення 21.10.1992 року шлюбу з [PERSON], взяла прізвище останнього (а.с.25). Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області 31.08.2010 року, стверджено, що заявниці - [PERSON] дане свідоцтво видане в порядку спадкування за заповітом, на зазначене у вищевказаному заповіті майно спадкодавця - [PERSON] (а.с.10). З копії матеріалів спадкової справи №163/2010 року встановлено відсутність інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] (а.с.41-57). З копії Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], вбачається, що даний Державний акт виданий [PERSON] на підставі розпорядження Любомльської районної державної адміністрації №88 від 31.03.2003 року, згідно якого останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,49 га, яка розташована на території Бірківської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (а.с.6). З копії додатку до розпорядження Любомльської районної державної адміністрації №88 від 31.03.2003 року встановлено, що у список громадян, яким відводиться в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) на території Бірківської сільської ради, включено «[PERSON]» (а.с.29-30). Аналізом досліджених у справі таких копій документів, як свідоцтва про одруження спадкодавця [PERSON], свідоцтва про її смерть та смерть її чоловіка, копією укладеного нею заповіту та свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, встановлено, що по усіх цих документах прізвище спадкодавця значиться як «[PERSON]» (а.с. 7, 8, 47, 53-55). З цих документів також встановлено, що спадкодавець [PERSON] з 28.03.1947 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] (а.с.8, 9). Поряд з цим, з наявних у спадковій справі на [PERSON] документів встановлено, що у свідоцтві про народження їх дочки - [PERSON], [INFO], прізвище батька та матері зазначено відповідно «[PERSON]», а в свідоцтві про народження другої дочки - [PERSON], [INFO], вказане уже прізвище кожного з батьків «[PERSON]» (а.с.51,52). Копіями свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про розірвання її шлюбу, у якому остання мала прізвище «[PERSON]», свідоцтва про народження заявниці та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно яких дошлюбне прізвище заявниці було «[PERSON]», а після укладення шлюбу «[PERSON]», доводиться та обставина, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON], яка на даний час після укладення другого шлюбу має прізвище «[PERSON]» (а.с.21-25). Наведене у своїй сукупності дає підстави для висновку, що зазначення у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] даних про особу, якій цей акт видано, а саме на прізвище «[PERSON]», є не інакше як помилкою, тим паче, як вказала заінтересована особа - Любомльська районна державна адміністрація у своєму відзиві, розпорядження №88 від 31.03.2003 року видавалось на підставі списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, тобто без перевірки паспортних даних осіб, щодо яких приймалось таке розпорядження. Таким чином, без будь-яких сумнівів та припущень суд вважає доведеним факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], спадкодавцю - [PERSON]. Відповідно до п.6 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вищенаведене вказує на те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю для заявниці має юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить реалізація її спадкових прав. За таких обставин, суд вважає за необхідне, на підставі ст.315 ЦПК України, вимоги заяви задовольнити.

Outcome: approved