Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, у 2009 році сторони розірвали шлюб, від якого мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 12.03.2016 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». За рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.05.2010 року з [PERSON] на її користь, починаючи з 26.02.2010 року, стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно. Відповідач виконує рішення суду та перераховує їй 350 гривень щомісячно, однак позивачка вважає, що вказаний розмір аліментів є занадто низьким. На даний час, порівняно з 2010 роком, істотно змінилося її матеріальне становище, а також рівень життя і прожитковий мінімум, відповідач будь-якої іншої участі, окрім аліментів, в утриманні дитини не бере. Дочка росте, розвивається і весь час потребує додаткових матеріальних витрат, як на одяг, харчування і оздоровлення, так і щоденних витрат на розвиток та додаткові зайняття. Дитина навчається в шостому класі загальноосвітньої школи та третьому класі художньої школи, за яку позивачка також сплачує щомісячно та купую все необхідне для навчання, а також додатково здає добровільні внески. Зокрема, з 06.08 по 04.09.2016 року, щоб зібрати дитину на фізкультуру і в художню школу вона витратила 2718 гривень. Відповідач має дохід, задовільний стан здоров'я, його участь в утриманні дочки обмежується виключно сплатою аліментів, тому він спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, оскільки 350 гривень щомісячно навіть недостатньо для харчування дитини на місяць, чи для купівлі одягу, і ці кошти на сьогодні є меншими від законодавчо встановлених 30% прожиткового мінімуму, який з 01.05.2016 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривня. При цьому, позивачка зазначила, що у 2010 році вона працювала та отримувала мінімальну заробітну плату, на даний час її заробітна плата є незначною, за період з квітня 2016 року по серпень 2016 року становила 1450 гривень, її чоловік постійної роботи немає, займається підробітками та заробляє близько 1000 гривень на місяць. Крім того, їй надають матеріальну допомогу її батьки. Позивачка також пояснила, що мати відповідача по можливості надає кошти на утримання дочки [PERSON] або щось їй купує. На підставі наведеного, позивачка просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь за рішенням Нетішинського міського суду від 21.05.2016 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини виклані в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на погіршення свого матеріального стану та зміну сімейного стану. Пояснив, що на час винесення рішення був приватним підприємцем, працював та мав дохід близько 1500 гривень на місяць, проте на даний час не працює, періодично підробляє збиранням меблів, за що отримує незначні суми коштів по 100-200 гривень. Крім того, вдруге одружився та має на утриманні другу дитину - доньку [PERSON], [INFO] і дружину, яка знаходиться відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує допомогу в розмірі близько 800 гривень на місяць. У його власності немає рухомого та нерухомого майна. Йому матеріально допомагають його та дружини батьки. Відповідач також зазначив, що спілкується з донькою [PERSON], по мірі можливості купує їй одяг, зокрема придбав взуття, куртку зимову, 2 футболки. Крім того, його мати постійно дає гроші на утримання [PERSON]. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Рішенням Нетішинського міського суду від 21.05.2010 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 350 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з 26.02.2010 року. Під час розгляду позову про стягнення аліментів відповідач [PERSON] пояснював, що його заробіток становить лише 1000 - 1200 гривень і не є постійним, що було враховано судом при визначенні розміру аліментів. Згідно довідки про доходи від 13.09.2016 року, позивачка працює на підставі договору ЦПХ № ЮГП-51-26 від 29.04.2016 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Грін Планет» і її заробітна плата за період з квітня по серпень 2016 року становила 1450 гривень. Як вбачається з наявних в матеріалах справи товарних чеків, в серпні - вересні 2016 року позивачка понесла витрати на придбання канцелярських товарів та одягу для дитини на загальну суму 2718,50 грн. Вимоги про збільшення розміру аліментів [PERSON] обґрунтовує в основному тим, що її дохід є незначним, а дитина росте, витрати на її утримання збільшилися, враховуючи те, що зросли ціни на продукти харчування, одяг, дочка займається в художній школі, у зв'язку з чим вона несе додаткові витрати. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно роз'яснень викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Як вбачається з пояснень позивачки, станом на 2010 рік вона працювала та отримувала щомісячно мінімальну заробітну плату, яка існувала на той час, а зараз її заробітна плата становить лише 350 гривень в місяць, однак не надала суду жодних доказів в підтвердження її доходів та витрат до винесення рішення про стягнення аліментів. Однак, на даний час змінився її сімейний стан. 12.03.2016 року вона вийшла заміж вдруге і, з її слів, чоловік не працює, займається підробітками та отримує приблизно 1000 гривень в місяць, однак також не надала доказів в підтвердження його доходів. Позивачка також зазначила, що стан її здоров'я та дитини в порівняні з 2010 роком не змінилися. Суд не приймає до уваги долучені позивачкою до матеріалів справи товарні чеки про купівлю канцелярських приладів та одягу для дитини, оскільки вид та перелік товарів свідчить про те,що вони носять разовий характер і не потребують щомісячного придбання. Позивачкою також не доведено, що матеріальний стан відповідача змінився в сторону підвищення. Водночас, судом встановлено, що відповідач на даний час не працює, відомості про його доходи за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року у Державному реєстрі осіб - платників податків відсутні, що підтверджується даними відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків №21915 від 07.11.2016 року. Крім того, його сімейний стан змінився, оскільки з 26.04.2015 року він перебуває в шлюбі з [PERSON], від якого в них є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про одруження та народження. Наведене свідчить про погіршення матеріального стану відповідача, оскільки до ухвалення судом рішення про стягнення аліментів він отримував 1000 - 1200 гривень, а на даний час не працює, вдруге одружився, має на утриманні дружину та малолітню дочку. Відсутність будь - яких змін в стані його здоров'я відповідач підтвердив в судовому засіданні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що обставини, передбачені ст.192 СК України, а саме: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інші суттєві обставини, які б могли стати підставою для збільшення розміру аліментів - відсутні. Не є підставою для збільшення розміру аліментів і вказана позивачкою обставина - збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, без наявності інших, передбачених законом обставин, оскільки відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів і посилання [PERSON] на те, що вона несе додаткові витрати пов'язанні із заняттями дочки в художній школі, оскільки витрати пов'язані з розвитком здібностей дитини, згідно ст.185 СК України, є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами і позивачка вправі заявити вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено її позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON], у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення цих вимог.

Outcome: dismissed