Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Звернувшись в суд із даним позовом, представник позивача посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22.08.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог : ПАТ «Укрсоцбанк», про передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання, позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 355-19/4-310 від 26.10.2005 року в сумі 12107,48 Євро, що еквівалентно 182488,05 грн.. Рішення вступило в законну силу 22.09.2014 року. [PERSON] рішення суду не виконує вже протягом тривалого часу, а тому вважає, що з нього слід стягнути інфляційні витрати, 3% річних та пеню за період з 22.09.2014 року по 01.09.2016 року. Просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 112207,54 грн. інфляційних витрат, 10664,30 грн. 3% річних від простроченої суми та 153559,89 грн. пені за прострочення виконання зобов»язання. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав письмову заяву з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Зі згоди представника позивача суд ухвалив проводити розгляд справи заочно. Дослідивши докази, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22.08.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог : ПАТ «Укрсоцбанк», про передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання, позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 355-19/4-310 від 26.10.2005 року в сумі 12107,48 Євро, що еквівалентно 182488,05 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 22 вересня 2014 року. На даний час відповідач [PERSON] жодних дій щодо виплати заборгованості [PERSON] не вчинив, рішення суду не виконав. У відповідності до ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013 року № 01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань», неодноразово зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов»язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України». Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування грошовими коштами. Індекси інфляції розраховуються Державним комітетом статистика України щомісячно і публікуються в офіційних джерелах, зокрема в газеті «Урядовий кур»єр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники, відповідно до ст.ст. 19, 21, 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та на його користь слід стягнути з відповідача 112207,54 грн. втрат від інфляції, 10664,30 грн. три проценти річних та пеню в розмірі 153559,89 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 549, 625 ЦК України та

Outcome: approved