Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Зміст позовних вимог: 26.04.2021 року до Міловського районного суду надійшов позов Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі позивач) до [PERSON] , співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1195/2008 про надання кредиту у розмірі 50000 гривень строком на 14 років для будівництва житлового будинку. З метою забезпечення виконання договору, між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені відповідні договори поруки, згідно до умов яких останні зобов`язалися солідарно відповідати перед позивачем за своєчасне та у повному обсязі виконання боргових зобов`язань. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач [PERSON] повинна повертати кредит щоквартально до 10 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 1000 гривень) починаючи з 10.06.2010 року згідно встановленого графіку. Внаслідок порушення умов договору, а саме строків виплати кредиту відповідачем [PERSON] , утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 27970, 79 гривень, відсоткам за користування кредитом у розмірі 7146, 97 гривень, відсоткам за видачу і управління кредитом у розмірі 7146,97 гривень, а разом 42264,73 гривень. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, та пропорційно - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270 гривень. Аргументи учасників справи. Представник позивача Прудова Н.В. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву у якій просила розглянути справу за відсутності представника Позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] від отримання документів та судових повісток відмовилися, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.9 ст. 130 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Співвідповідач [PERSON] відсутній за місцем реєстрації, тому викликався у судове засідання шляхом розміщення на офіційній сторінці суду на порталі «Судова влада України». Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, співвідповідач [PERSON] вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Згідно кредитного договору № 1195/2008, укладеного 08 жовтня 2008 року між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] , Фонд надав їй кредит у розмірі 50000 гривень на будівництво житлового будинку строком на 14 років /а.с.6-7/. Згідно строкового зобов`язання, відповідач [PERSON] узгодила з Фондом повернення кредиту на наступних умовах: щоквартально в розмірі 1000 гривень, починаючи з 10.07.2010 року по 10.09.2022 року / а.с. 8/. Зобов`язання солідарної відповідальності у цьому випадку покладено на відповідачів [PERSON] та [PERSON] відповідними договорами поруки /а.с. 9,10/. Відповідно до розрахунку боргу /а.с. 14/, борг за строками погашення кредиту складає 27970,79 гривень, 3% за користування кредитом - 7146,97 гривень, 3% за видачу та управління кредитом - 7146,97 гривень, разом 42264,73 гривень. Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно першого речення ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір, за яким відповідач [PERSON] отримала кредит, який до цього часу не повернула, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 42264,73 гривень. Належне виконання відповідачем умов кредитного було договору забезпечено договорами поруки з відповідачами [PERSON] та [PERSON] , згідно змісту яких останні несуть солідарну відповідальність за порушення виконання зобов`язання. Так, статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені ст. 254 ЦК України: у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають солідарний обов`язок перед позивачем зі сплати основної суми боргу, процентів за користування кредиту та процентів за видачу і обслуговування кредиту, які утворилися внаслідок порушення відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 1195/2008 від 08 жовтня 2008 року. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за кредитом у розмірі 42264, 73 гривень. Разом з тим, вимога про пропорційне стягнення з них судового збору у розмірі 2270 гривень не грунтується на вимогах закону, адже відповідачі несуть лише солідарну відповідальність, тому ці витрати також підлягають солідарному стягненню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved