Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Згідно позовної заяви, 02 вересня 2006 року помер батько позивача [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, земельну частку (пай) члена колективного селянського підприємства селянської спілки «Прогрес» с. Голенищево Летичівського району розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] склав заповіт і все своє майно заповів позивачу, інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає, оскільки матір позивача [PERSON] померла 29 жовтня 1997 року. Звернувшись до нотаріуса позивач дізналася, що пропустила строк для прийняття спадщини, їй було рекомендовано звернутись до суду. Посилаючись на те, що не було відомо про шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, постійне проживання в селі і ведення домашнього господарства, скрутне матеріальне становище, що й зумовило пропуск строку для прийняття спадщини, позивач просить визначити їй [PERSON] додатковий строк на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 02 вересня 2006 року [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просить його задовольнити, судові витрати залишає за собою. Представник Голенищівської сільської ради Летичівського району та Летичівської селищної ради Летичівського району в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 18 травня 1961 року, її батьками є [PERSON], [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 26 вересня 1981 року уклали шлюб, прізвище дружини після одруження «Сачок». Відповідно до копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0250612 від 08 квітня 1997 року на підставі рішення Летичівської райдержадміністрації від 01 квітня 1997 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній у колективній власності Селянської спілки «Прогрес» розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 29 жовтня 1997 року. Із копії заповіту від 18 січня 2006 року вбачається, що [PERSON], який народився 09 вересня 1927 року, на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON] Даний заповіт зареєстровано Летичівською державною нотаріальною конторою 04 вересня 2006 року про що наявний Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02 вересня 2006 року. З погосподарської книги Голенищівської сільської ради за 1986-1990 роки вбачається, що головою сімї є [PERSON], членами його сімї є дружина [PERSON], зять [PERSON], дочка [PERSON] та внуки. В погосподарській кризі за 1996-2000 роки вказано, що головою сімї є [PERSON], членом його сімї є дружина [PERSON] 14 грудня 2015 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори повідомлено [PERSON], що вона не може оформити спадщину після смерті [PERSON], який помер 02 вересня 2006 року, на право на земельну частку (пай) 2,43 га, який знаходиться в с. Голенищево Летичівського району, оскільки нею пропущено строк прийняття спадщини. Рекомендовано звернутись до суду для продовження строку прийняття спадщини. З довідки Голенищівської сільської ради Летичівського району від 15 грудня 2015 року вбачається, що 02 вересня 2006 року помер [PERSON], який до дня своєї смерті був зареєстрований один [INFO]. З листа Летичівської державної нотаріальної контори, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15 лютого 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 02 вересня 2006 року, спадкова справа не відкривалась. Таким чином, досліджені докази в їх сукупності та взаємному звязку дають суду підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем майна спадкодавця згідно заповіту, з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, відповідачами позов визнається, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи встановлені судом обставини визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved