Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку з 02.02.2006 року в якості члена сім'ї була зареєстрована його невістка [PERSON], яка деякий час проживала разом з ним. З початку 2009 року його невістка [PERSON] в його будинку не проживає без поважних причин, оскільки виїхала до Росії, де має намір отримати громадянство РФ. Останній раз він бачив її в січні 2009 року. Адреса її проживання в РФ йому невідома. Відповідач в утриманні житла участь не приймає, її особисті речі у будинку відсутні. Факт реєстрації відповідача порушує права позивача та заважає отримати житлову субсидію. За відсутності добровільної згоди відповідача він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомила і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вона не з'явилася у судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що 19.01.2010 року шлюб між їх сином [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що знає родину позивача та те, що [PERSON] його сестра, а [PERSON] - його син. В 2010 році [PERSON] розлучився з дружиною [PERSON], вона з ними не проживала з того часу. Після весілля вони у будинку не проживали, а наймали квартиру. Після розлучення їх дочка [PERSON] залишилася з [PERSON] та проживає з ним. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивача [PERSON] він знає з дитинства, вони проживають на одній вулиці. Знає, що у нього є два сина: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] проживав з дружиною [PERSON]. 8 років назад вони розлучилися. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає з дочкою [PERSON] по [ADDRESS], а дружина кудись поїхала. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.11.1987 року, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15). Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» містоАртемівськ Донецької області було перейменоване на місто Бахмут Донецької області. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої головою квартального комітету № 3 від 28.08.2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Згідно довідки Бахмутської міської ради Донецької області, яка надійшла до суду 25.09.2018 року за № 31021, за даними реєстру територіальної громади м. Бахмут фізична особа [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 18). До теперішнього часу у спірному будинку залишається зареєстрованою відповідач [PERSON], яка у будинку по [ADDRESS] з 2009 року не проживає, будинком не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, її особистого майна та речей у будинку немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема актом про не проживання від 28.08.2018 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірному будинку відповідача [PERSON] з 2009 року, тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved