Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Згідно позовної заяви, 20 серпня 2015 року позивачкою, відповідачем та [PERSON] здійснено приватизацію квартири [ADDRESS], загальною площею 74,6 кв.м. житловою площею 39,5 кв.м. Вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. 30.06.2017 року померла мати позивачки [PERSON] Позивачка має намір віддарувати свою частку в означеній квартирі для своєї доньки. Оскільки один з учасників спільної сумісної власності помер, що виключає можливість укладати договір про визначення розміру часток, позивачка позбавлена права розпорядитися своєю часткою в квартирі. Зважаючи на наведене, позивачка просить вирішити вказане питання в судовому порядку, визначивши, що їй [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла 30.06.2017 року, належить кожному по 1/3 ідеальної частки квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно поданої ним заяви позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі та його довірительки [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно поданої ним заяви позовні вимоги визнає та розгляд справи просить проводити без його участі. У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Відповідно до даних свідоцтва серії СТА №652118 про право власності на житло, виданого 20.08.2015 року керівником органу приватизації виконавчого комітету Нетішинської міської ради та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 44330059 від 23.09.2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. 30.06.2017 року [PERSON] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-БВ №302829, виданого Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 30.06.2017 року, актовий запис №120. Статтями 355, 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб на майно без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначенні розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно роз'яснень, які містяться у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. З урахуванням вищевикладеного, вимог діючого законодавства, а також того, що при розгляді справи встановлено, що ніяких домовленостей між позивачем, відповідачем та померлою [PERSON] щодо часток у спільній сумісній власності не було, частки їх є рівними, а тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визначення часток співвласників у квартирі по 1/3 частині за кожним. Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У звязку з наведеним, та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 320 гривень (640/100*50=320). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 320 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved