Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Згідно з листом Управління Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області від 04.07.2016 № 31-28-0.5-4518/2-16 державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП «Золотий колос» Новомиколаївського району Запорізької області 26.10.1993 за № 00036. До додатку 1 «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства» до зазначеного державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] включена за № 630. Рішенням Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.02.1999 № 31 «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було погоджено і надано згоду на видачу державних актів на право приватної власності на землю членам КСП «Золотий колос» згідно з рішенням правління КСП. [PERSON] включена до списку на виділення земельного паю вказаного КСП, що додається до протоколу загальних зборів № 1 від 12.02.1999, за № 25. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 15.12.1999 на підставі рішення Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.02.1999 № 31, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 6,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області. 20.09.2001 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області Моргуновим О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1337, відповідно до якого: - продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 6,50 га, розташовану на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 1); - невід'ємною частиною цього договору є, зокрема державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Новомиколаївською селищною радою народних депутатів 15.12.1999, на підставі рішення Новомиколаївської селищної ради народних депутатів від 16.02.1999 № 31 (пп. 1 п. 5); - цей договір і документ про сплату вартості землі є підставою для видачі власнику (новому власнику) державного акта на право приватної власності на землю (пп. 2 п. 5). Відповідно до довідки Новомиколаївського районного сектора Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області від 16.02.2016 позивач, [PERSON], [INFO], була документована паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим 02.02.2016 Новомиколаївським РС УДМС України в Запорізькій області у зв'язку з неточністю запису імені по батькові «[PERSON]» замість «[PERSON]» на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.05.1975 Новомиколаївським РАЦС Запорізької області. Вищезазначена обставина, а саме те, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу ім'я позивача за його паспортом було: «[PERSON]», сторонами у справі не оспорюється. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.09.2001 № 1337. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 48 ЦК УРСР 1963 року в редакції, що була чинною на момент укладення сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.09.2001, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Позивач, посилаючись в обґрунтування позову на ст. 48 ЦК УРСР 1963 року, зазначив про невідповідність спірного договору купівлі-продажу вимогам частин 1, 2 ст. 17 ЗК України 1990 року. Згідно з ч. 1 ст. 17 ЗК України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Частиною другою цієї статті визначено, що власники земельних ділянок, переданих їм Радою народних депутатів, не вправі протягом шести років з часу набуття права власності продавати або іншими способами відчужувати належну їм земельну ділянку, крім передачі її у спадщину або Раді народних депутатів на тих же умовах, на яких вона була їм передана. При наявності поважних причин суд за позовом власника може скоротити зазначений строк. Як вбачається з наведених норм ст. 17 ЗК України 1990 року, заборона на відчуження земельної ділянки протягом шести років з часу набуття права власності на неї розповсюджується на земельні ділянки, що були передані їх власникам виключго Радами народних депутатів. Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Статтею 23 ЗК України 1990 року визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» 14.02.1992 № 2114-ХІІ в редакції, що була чинною на момент отримання позивачем державного акту на право приватної власності на землю, суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Частиною першою статті 5 цього Закону у зазначеній редакції визначено, що підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об'єктами власності. За правилами ст. 5 ЗК України 1990 року, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. З вищенаведених обставин справи вбачається, що позивач, як співвласник колективної власності на землю, набув право на землю з дня видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Золотий колос» Новомиколаївського району Запорізької області 26.10.1993 № 00036. Отже, оскільки розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності колективного сільськогосподарського підприємства, здійснювалося ним самостійно, то саме з 26.10.1993 має обчислюватися шестирічний строк, передбачений частиною другою статті 17 ЗК України 1990 року, протягом якого позивач не міг відчужувати належну йому земельну ділянку. Зазначений строк закінчився 27.10.1999, а відтак договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.09.2001 було укладено після спливу цього строку. З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.09.2001 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 06.11.2001 на ім'я [PERSON], не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що правова підстава його видачі - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.09.2001 є чинним та не визнаний судом недійсним за результатами розгляду даної справи. Посилання позивача на порушення порядку видачі цього державного акту не були підтверджені жодними доказами під час розгляду справи. Позовна вимога щодо встановлення факту належності позивачу правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15 грудня 1999 року на підставі рішення Новомиколаївської селищної ради від 16.02.1999 № 31 на ім'я [PERSON], не підлягає задоволенню з огляду на відсутність у позивача оригіналу цього документу, відтак встановлення цього факту не тягне за собою жодних правових наслідків. Таким чином, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду справи, у зв'язку з чим суд визнає позов таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed