Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Костянтинівський міський центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття просить стягнути з [PERSON] безпідставно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 3037,97 грн., посилаючись на те, що [PERSON] 24.03.2016 року подала до Костянтинівського міського центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного. Згідно із ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» статус безробітного було надано в той же день. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - ЗУ № 1533) відповідачу було призначено допомогу по безробіттю з 31.03.2016 року. тобто з 8-го дня після реєстрації безробітного. 03.10.2016 року Костянтинівським міським центром зайнятості було прийнято рішення про припинення реєстрації безробітного [PERSON] у зв'язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи відповідно до абзацу 22 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу. Також відповідно з ч. 1 ст. 31 ЗУ № 1533 відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю з 03.10.2016 року. Відповідно Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальних політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009р. № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13.09.2009 року № 7-1 (далі Порядок 60/62) службою зайнятості проводиться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Розслідування згідно з Порядком 60/62 здійснюються шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовим договором. Під час співставлення (звірення) первинних документів особи з інформацією ДФС стало відомо, що [PERSON] отримала дохід від фізичної особи - підприємця [PERSON]. Актом розслідування страхових виплат від 05.09.2017 року № 188 встановлено, що відповідач була прийнята на роботу до ФОП [PERSON] з 15.07.2016 року (наказ від 15.07.2016 року № 22) та звільнена з роботи 16.07.2016 року (наказ від 16.07.2016 року № 23). Таким чином, відповідно до ст. 4 ЗУ « Про зайнятість населення» [PERSON] відносилася до зайнятого населення, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного. В результаті вищевикладеного, встановлено незаконне перебування відповідача в статусі безробітного та отримання соціальних послуг, в тому числі отримання допомоги по безробіттю з 15.07.2016 по 02.10.2016 р в сумі 3030,97 грн. Костянтинівським міським центром зайнятості 06.09.2017 року за вихідним № 07/3737 була направлена претензія відповідачу для добровільної сплати отриманих коштів по безробіттю. Проте, до теперішнього часу грошові кошти не сплачені. Представник позивача Зайцева О.М. у судовому засіданні позовні вимоги Костянтинівського міськрайонного центру зайнятості підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно у судове засіданні не з'явилась, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Судом встановлено, що 24 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Костянтинівського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 8-го дня після реєстрації (а.с.4). В заяві про надання статуту безробітного, відповідач підтвердила, що через відсутність роботи вона не має заробітку та інших передбачених законодавством доходів, та не забезпечує себе роботою самостійно. Також зазначила, що вона не є суб'єктом підприємницької діяльності, не отримує пенсії на пільгових умовах та вислугу років та будь-які інші види допомоги відповідно до законодавства. З правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ознайомлена (а.с.4). Наказом позивача від 24.03.3016 року № НТ 160324 [PERSON] надано статус безробітного (а.с.6). Наказом позивача від 31.03.2016 року № НТ 160331 [PERSON] призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 31.03.2016 року (а.с.6). Наказом позивача від 03 жовтня 2017 року № НТ 161003 відповідачу припинено виплати допомоги по безробіттю у зв'язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи відповідно до абзацу 22 пп.1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу з 03.10.2016 р. (а.с.6 - зворот). Актом №188 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 05 вересня 2017 року встановлено факт порушення законодавства про зайнятість населення безробітною [PERSON] А саме факт не повідомлення [PERSON] позивача про працевлаштування на ФОП [PERSON] з 15.07.2016 року по 16.07.2016 року та отримання доходу, у період перебування на обліку як безробітної з 24.03.2016 року по 02.10.2016 року (а.с.7-8, 9-10). За п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного. Згідно із розрахунком позивача, сума безпідставно отриманої відповідачем допомоги по безробіттю за період з 15.07.2016 року по 02.10.2016 року складає 3030,97 грн. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Наказом позивача від 05.09.2017 року № 287 (а.с.13) зараховано на дебіторську заборгованість суми незаконно отриманого матеріального забезпечення по безробіттю безробітною [PERSON] в розмірі 3030,97 грн. та розпочато проведення претензійно-позовної роботи. З метою досудового врегулювання питання про добровільну сплату незаконно отриманих коштів, на адресу відповідача було направлено претензію від 06.09.2017 р. №07/37374 про необхідність добровільного повернення коштів, сплачених як допомога по безробіттю на рахунок центру зайнятості. Станом на день розгляду справи безпідставно отримана допомога по безробіттю відповідачем не сплачена. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 3030,97 грн. Тож, позов слід задовольнити в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на рахунок до зарахування до державного бюджету надходжень судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved