Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 16.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що він народився [INFO] в м. Донецьк, матір`ю дитини записана - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Рішенням Краматорського міського суду від 19.02.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (справа № 234/1036/15-ц). Як вбачається з характеристики від 20.11.2018 року на [PERSON] , виданої комітетом мікрорайону №3 Краматорської міської ради, на [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] скарг та заяв з боку жителів будинку не надходило. Згідно довідці комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 53 «Забава» від 20.11.2018, який відвідує малолітній [PERSON] , [INFO] , батько, [PERSON] , в дитячому садочку не з`являвся, не брав участі у батьківських зборах, сином не цікавився; ніколи свого сина не забирав з дитячого садочку. З акту обстеження житлово- побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що комісія у складі голови комітету мікрорайону №3, секретаря комітету мікрорайону №3 з метою обстеження соціально- побутових умов проживання відвідала сім`ю позивачки. Встановлено, що у квартирі житловою площею 48,8 кв. м проживають: [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Зі слів позивачки її батько є власником квартири, але проживає за іншою адресою. У квартирі 3 житлових кімнати, які знаходяться у задовільному стані. Є необхідні меблі, побутова техніка. Для відпочинку та розвитку дитини створено належні умови, хлопчик забезпечений одягом у достатній кількості відповідно сезону, білизною, засобами особистої гігієни тощо. Згідно з ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради № 01-49/2864 від 22.05.2019 року, - орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] .у відношенні його сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, станом здоров`я та вихованням не турбуються. Тому суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.166 СК України, суд одночасно з позбавленням батьківських прав може за вимогою позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову сплатила суму судового збору, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved