Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «Ідеа Банк» просить: -вилучити у [PERSON] або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль ЗАЗ VIDA SF6950, 2012 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) Y6DSF6950C0008266, реєстраційний № АН 9236ЕХ та передати його в управління ПАТ «Ідеа Банк» на період до його реалізації; -в рахунок погашення кредитним зобовязань на користь ПАТ «Ідеа Банк» за кредитним договором № 910.22141, укладеним між ПАТ «Ідеа Банк» та [PERSON] в сумі 15613,49 грн., яка складається з: основного боргу -8477,23 грн., простроченого боргу 2184,59 грн., прострочених процентів 4667,35 грн. строкових процентів -116,8 грн., нарахованої комісії -167,52 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ЗАЗ VIDA SF6950, 2012 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) Y6DSF6950C0008266, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідеа Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної належним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідеа Банк» усім права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особі - власника, які повязані з продажем автомобіля тощо, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 910.22141 від 26.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 83761,20 грн. на купівлю транспортного засобу ЗАЗ VIDA SF6950, 2012 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) Y6DSF6950C0008266, реєстраційний № АН 9236ЕХ, на строк до 26 квітня 2018 року, зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 0% та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору Банк має право ініціювати перед Позичальником перегляд зміни процентної ставки з відповідним повідомлення про це Позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу Позичальника, вказану в договорі. Якщо Позичальник не погоджується з запропонованим [PERSON] переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобовязаний протягом встановленого в договорі строку письмово попередити Банк про свою незгоду. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. У порушення вимог чинного законодавства України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. Станом на 17 листопада 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15613,49 грн. та складається з такого: - основний борг 8477,23 грн.; - прострочений борг 2184,59 грн.; - прострочені проценти 4667,35 грн.; - строкові проценти 116,80 грн.; - нарахована комісія 167,52 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Відповідачем та Позичальник було укладено договір застави транспортного засобу ЗАЗ VIDA SF6950, 2012 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) Y6DSF6950C0008266, реєстраційний № АН 9236ЕХ, який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В силу застави, згідно зі ст. 527 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою статті 20 закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. У звязку з порушенням Відповідачем прав та інтересів Позивача протягом тривалого часу, на підставі невиконання Відповідачем грошових зобовязань за договором кредиту, також на підставі того, що Відповідач уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною в кредитному договорі та договорі застави адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає, у Позивача є стійки побоювання щодо неповернення грошових коштів Відповідачем та незаконного відчуження останнім автомобіля, що знаходиться в заставі Позивача. Тому Позивач вимушений терміново звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ «Ідеа Банк» та про розгляд справи у його відсутність (а.с.26). Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Ідеа Банк» задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідеа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.22141 (далі Кредитний договір) від 26 квітня 2013 року за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит у сумі 83761,20 грн. на строк 60 місяців для фінансування купівлі Позичальником транспортного засобу марки ЗАЗ, моделі VIDA SF6950, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], у сумі 79020,00 грн., фінансування страхового платежу за страхування життя Позичальника в сумі 4741,20 грн.(а.с. 10-14). Відповідно до п.1 параграфа 3 Кредитного договору за користування кредитом протягом перших 18 місяців Позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою в розмірі 0.0010% річних, а починаючи з 19-го місяця користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 5,90% ([PERSON]). Відповідно до п.2 параграфа 3 Кредитного договору станом на день укладенні Договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління [PERSON], становить 19.0900%, що разом з Маржою [PERSON] складає змінювану процентну ставки в розмірі 24,99%. Відповідно до п.2 параграфу 6 Кредитного договору Позичальник зобовязався, зокрема, використовувати кредит на цілі, передбачені цим Договором, повернути [PERSON] суму наданого кредиту в розмірах і в строки (терміни), визначені п.1 параграфу 1, п.1 параграфу 7 Договору і Графіком, сплачувати [PERSON] процентні платежі від суми кредиту, а також інші платежі (комісії), повязані з користуванням кредитом та обслуговуванням кредитної заборгованості Позичальника за цим Договором, у розмірах, випадках, порядку та в строки (терміни), передбачені цим Договором. Відповідно до п. 1 параграфу 4 Кредитного договору забезпечення виконання зобовязань за даним Договором є: застава ТЗ, вказаного в п.2 параграфу 1 Договору, згідно з договором застави ТЗ, який укладається Сторонами. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Ідеа Банк» та [PERSON] укладено Договір застави транспортного засобу, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, відповідно до якого для забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 910.22141 від 26.04.2013 року Застоводавець передав у заставу Заставодержателю наступне майно: транспортний засіб марки ЗАЗ, моделі VIDA SF6950, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний № АН 9236ЕХ, зареєстрований ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 26.04.2013 року. Цей транспортний засіб належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО, номер 930057, виданого ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 26.04.2013 року. Заставна вартість Предмету застави становить 87800,00 грн. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором, а саме надав Відповідачу кредит в сумі 83761,20 грн. (а.с.16,29). Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, останній платіж за Кредитним договором здійснив 22 липня 2014 року. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17.11.2015 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором становить 15613,49 грн. та складається з такого: - основний борг 8477,23 грн.; - прострочений борг 2184,59 грн.; - прострочені проценти 4667,35 грн.; - строкові проценти 116,80 грн.; - нарахована комісія 167,52 грн. Згідно із ч.1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За положеннями п.1 параграфу 5 Договору застави транспортного засобу Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави у випадку порушення Заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених кредитним договором та/або цим Договором. Звернення стягнення на рухоме майно, що є предметом застави, врегульовується нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 24 вказаного Закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (ч.3 ст. 24 вказаного Закону). Проте, доказів про виконання позивачем вимог ч.3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень» суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Крім того, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, а саме звернення стягнення на предмет застави, суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, відповідно до чинного законодавства, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет застави суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості заставного майна, якщо допущене боржником або застоводавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи договору застави не завдає збитків заставодержателю і не змінює обсяг його прав. Згідно із Договором застави транспортного засобу, заставна вартість предмету застави становить 87800,00 грн. (а.с.17). Зазначена вартість предмету застави під час судового розгляду сторонами не оскаржувалася, клопотань про визначення на час розгляду справи вартості предмету застави не заявлялось. Ухвалюючи рішення, суд керується положеннями п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України про справедливість, добросовісність та розумність як основних засад цивільного законодавства, а також вимогами ст. 212 ЦПК України щодо оцінки неспівмірності суми заборгованості за кредитом з вартістю спірного автомобіля. Оскільки сума заборгованості за Кредитним договором 15613,49 грн. в 5,6 разів менше від вартості предмету застави, суд приходить до висновку про неспівмірність заборгованості по основному зобовязанню із вартістю переданого в заставу на забезпечення його виконання майна. Отже, ураховуючи те, що позивачем не виконані вимоги ч.3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень», а також те, що вартість предмету застави не є співмірною з сумою заборгованості по основному зобовязанню, а також те, що Кредитним договором визначений кінцевий термін повернення кредиту до 26 квітня 2018 року,- суд не вбачає підстав для захисту прав позивача в обраний ним спосіб, а саме шляхом звернення стягнення на предмет застави. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed