Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, та уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просить надати дозвіл на вїзд/виїзд малолітній дитині [PERSON], [INFO], на неконтрольовану територію (зону проведення АТО) для відвідування близьких родичів у м. Донецьк, а також за межі України: до Російської Федерації у супроводі матері [PERSON], без дозволу і супроводу батька [PERSON], строком до 31 грудня 2017 року, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2013 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем ніяких стосунків не підтримує. Відповідач у вихованні дитини участі не приймає. У звязку з проведенням АТО в Донецькій області, має намір разом з донькою виїхати на відпочинок за кордон. Однак, відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини разом з нею за кордон для відпочинку. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши заяву про підтримання предявлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, в наданій суду заяві, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи Управління молодіжної політики у справах дітей Бахмутської міської ради за довіреністю [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 399673 від 05.07.2011 року (а.с. 12). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 25.02.2013 року (а.с. 13-14). Позивач має близьких родичів у м. Донецьк. Згідно із пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом №415 ог від 12 червня 2015 року вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Частиною 3 статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно із частинами 1 і 3 статті 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Згідно ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин, суд вважає за можливе надати дозвіл на вїзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО) у м. Донецьк для відвідування близьких родичів, а також за межі України: до Російської Федерації у супроводі матері [PERSON], [INFO], без дозволу і супроводу батька [PERSON], [INFO], строком до 31 грудня 2017 року.

Outcome: approved