Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], яка надійшла до суду 15 серпня 2016 року, в травні 2014 року до нього звернулася [PERSON] з проханням позичити їй 6300 доларів США для особистих потреб, на що він погодився. 28 травня 2014 року передав їй обумовлену суму грошей, при цьому остання написала відповідну розписку. Таким чином, він уклав з [PERSON] договір позики у формі розписки, у відповідності до якого передав відповідачу грошову позику в розмірі 6300 доларів США. Укладення договору позики підтверджується розпискою відповідача від 28 травня 2014 року, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Ним було надіслано відповідачу листом з описом вимогу від 16 травня 2016 року про повернення грошових коштів в розмірі 6300 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом НБУ 24,8160 за дол. США), що становить 156340,80 грн. Після закінчення тридцятиденного терміну, із врахуванням триденного терміну поштового пересилання, а саме, з 20 червня 2016 року, відповідач вважається такою, що порушила зобов'язання повернути борг в установлений ч. 2 п. 1 ст. 1049 ЦК України строк. З посиланням на ст. ст. 11, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України просить стягнути з відповідача на його користь борг в розмірі 156340,80 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, крім того зазначив, що відповідач дійсно отримала від позивача позику 6300 доларів США, позивач з нею звязувався і та обіцяла повернути борг в добровільному порядку, проте зобовязання не виконала, тому позивач надіслав для неї письмову вимогу, на яку вона також не відреагувала. Вказав, що станом на 15 серпня 2016 року згідно курсу НБУ 6300 доларів США в еквіваленті становить 156340,80 грн., які просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи у зв'язку з неявкою відповідача, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, за місцем її реєстрації судом двічі направлялись судові повістки, які отримані адресатом. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлена про розгляд справи. До суду від відповідача письмові заперечення на позовну заяву, заява про розгляд справи за його відсутності, не надходили. Враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначені вимоги до форми договору позики, а саме, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до змісту ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Так, згідно дослідженого в судовому засіданні оригінала письмової розписки від 28 травня 2014 року [PERSON], жителька с. Митківці Хмельницької області, бере в борг в [PERSON] гроші в сумі 6300 доларів США, що на 28 травня 2014 року по курсу НБУ 11,75 грн. становить 74025 грн. Із змісту письмової вимоги [PERSON] від 16 травня 2016 року, що була направлена на адресу [PERSON] (с. Митківці Летичівського району Хмельницької області) вбачається, що 25 травня 2014 року вона отримали від позивача в борг грошові кошти в сумі 6300 доларів США для особистих потреб, про що була надана відповідно розписка. Станом на 16 травня 2016 року отримані відповідачем кошти не повернуті позивачу. У звязку з гострою необхідністю у грошових коштах, яка виникла у позивача, він просить відповідача негайно повернути йому отримані кошти в сумі 6300 доларів США. Крім того вказано, що в іншому випадку буде змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та стягнути вищевказану суму примусово. Відповідно до копії паспорта громадянина України [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO]. З пояснень представника позивача встановлено, що сума позики відповідачем для позивача не повернута. Відповідач доказів на підтвердження повернення суми боргу суду не надала. Судом встановлено, що станом на 15 серпня 2016 року 6300 доларів США в еквіваленті за офіційним курсом НБУ (25,0442 за дол. США) становить 157778,46 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що сума 157778,46 грн. перевищує заявлену позивачем, а суд не може вийти за межі позовних вимог, тому стягненню підлягає та сума, яка заявлена позивачем в позовній заяві 156340,80 грн. Таким чином, суд вважає, що позов ґрунтується на дійсних обставинах справи, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 1563,42 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved