Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Звернувшись до суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» зазначає, що між ним і ПАТ «[PERSON] Аваль» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 001325/4002/0000830 від 01.02.2012 року, згідно з яким ПрАТ «СК «УНІКА» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 24 листопада 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» номерний знак [NUMBER], який належить ПАТ «[PERSON] Аваль», та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], яку постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська визнано винною у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі звітом про оцінку вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням в результаті ДТП автомобіля «Фольксваген» номерний знак [NUMBER], склала 153269,02 грн. Відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «УНІКА» відшкодувало ПАТ «[PERSON] Аваль» витрати на ремонт автомобіля в сумі 153569,02 грн. У зв'язку з чим до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки. За цих підстав ПрАТ «СК «УНІКА» просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 153569,02 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву, в якій позов підтримав та просив справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову ПрАТ «СК «УНІКА». Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав: Судом встановлено, що 1 лютого 2012 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ПАТ «[PERSON] Аваль» був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 001325/4002/0000830, предметом якого є страхування, в тому числі, належного ПАТ «[PERSON] Аваль» автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER]. 24 листопада 2012 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] були завдані механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2012 року [PERSON] визнано винною у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку № 1077 від 20.02.2012 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Фольксваген» номерний знак [NUMBER] склала 153269 грн. 02 коп. Згідно з платіжним дорученням № 007417 від 7 березня 2013 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування ПАТ «[PERSON] Аваль» у сумі 153569,02 грн. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Такими законами, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України Про страхування, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.\~\~Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.\~\~ Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок з відшкодування шкоди не виконала. Зважаючи на ту обставину, що ПрАТ «СК «УНІКА», виплативши ПАТ «[PERSON] Аваль» страхове відшкодування за договором майнового страхування, отримало від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки, -\~[PERSON], саме положення статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України Про страхування регулюють спірні правовідносини між сторонами у справі, а не положення статті 1191 ЦК України, на яку позивач помилково посилається в своєму позові. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.\~\~ Відповідно до частини 1 статті 260 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно зі статтею 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Оскільки у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тому строк позовної давності є загальним (три роки), а його перебіг починається від дня настання страхового випадку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року по справі № 6-2471цс15 та відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода мала місце 24 листопада 2012 року, а позивач із даним позовом звернувся до суду 30 грудня 2015 року, тобто з пропуском позовної давності. В силу частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача заявлено про застосування позовної давності до вимог ПрАТ «СК «УНІКА». При цьому позивачем не надано доказів щодо поважності причини пропуску позовної давності, клопотання про поновлення такого строку позивачем не заявлялося. Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, необхідно відмовити. У зв'язку з відмовою в позові відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed