Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

З позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк», що надійшла до суду 06.04.2018 року вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 20.03.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, у зв`язку з чим станом на 20.03.2018 року виникла заборгованість в сумі 28575 грн.86 коп., яка складається з наступного: 2547 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 20662 грн. 95 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3528 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1336 грн.95 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору та на норми ст.ст. 526,527,530,599 ЦК України, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2008 року в сумі 28575 грн.86 коп., яка складається з наступного: 2547 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 20662 грн. 95 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3528 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1336 грн.95 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.а.с.2-4). Також позивач просив стягнути судові витрати у справі (сплачений судовий збір при зверненні до суду) в сумі 1762 грн. Провадження у справі було відкрито ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячала від 24.04.2018 року і на час закінченням повноважень даного судді ця справи ним розглянута не була. Після закінчення п`ятирічних повноважень головуючого судді Ячала дана справа в порядку ст. 33 ЦПК України передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., оскільки будь-яких інших суддів, які б мали право здійснювати судочинство у Великобагачанському районному суді не має. Ухвалою судді Хоролець В.В. від 27.11.2018 року дана цивільна справа прийнята до провадження судді Хоролець В.В. за правилами загального позовного провадження і по справі призначено підготовче засідання. З матеріалів справи вбачається, що по справі подано Відзив на позов (а.с.49) та листи представника позивача [PERSON] (а.с.а.с.64,86), а також ряд інших документів, які стосуються розгляду спірних правовідносин. Також, представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив (а.с.а.с.97-99,110-112); 21.12.2018 року відповідачем у справі подано клопотання (по суті заперечення) з доданим до нього розрахунком (а.с.а.с.141-144). 21.12.2018 року по даній цивільній справі проведено підготовче засідання, за наслідками якого винесена відповідна ухвала суду (а.с.134). В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з`явився, раніше ним була подана заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів (а.с.25). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Ситник О.В. частково визнала заявлені позовні вимоги, в своїх поясненнях посилалася на доводи, які викладені у відзиві на позов та клопотанні (запереченні), які були подані в ході судового розгляду даної цивільної справи. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] адвоката Ситник О.В., дослідивши заяви по суті справи, які направлені до суду учасниками справи, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 20 березня 2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві (а.с.а.с.9,10,11-17). З бланку заяви від імені [PERSON] про отримання кредиту від 20.03.2008 року вбачається, що у відповідному бланку вона вказала свої персональні дані та іншу інформацію, необхідну для отримання кредитної картки та своїм підписом підтвердила те, що вона ознайомлена з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою (а.с.9). Пунктами Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (умови укладеного кредитного договору №б/н від 20.03.2008 року) встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.а.с.10-15). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання). Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає згоду банку на будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку. Відповідно до п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Також, згідно п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш, ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову. Відповідно до п.5.6 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь - якого рахунку відкритого в банку в частині з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п.6.4 Умов та правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною правил та/або тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором (а.с.17). Згідно п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та /або умов даного договору та /або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. Відповідно до п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обов`язків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було видано наступні кредитні картки: [NUMBER] - дата видачі 20.03.2008 року, термін дії - 01/12 (а.с.88). З Виписки по руху коштів по картці [PERSON] за відповідний період вбачається, що нею знімалися грошові кошти, потім частково здійснювалося погашення заборгованості за договором, після чого вона знову продовжувала користуватися кредитними коштами (а.с.а.с.72-74). З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі вбачається, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання за кредитним договором і станом на 20.03.2018 року має заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2008 року в сумі 28575 грн.86 коп., яка складається з наступного: 2547 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 20662 грн. 95 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3528 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1336 грн.95 коп. - штраф (процентна складова) - (а.с.а.с.5-8). Відповідно до положень ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). У ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведенням належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Разом з цим, як вказано вище в даному судовому рішенні, з матеріалів справи вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н, за яким [PERSON] було 20.03.2008 року видано кредитну картку [NUMBER] з терміном дії - 01/12. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи вищевказані положення ЦК України та термін закінчення дії картки, вимоги банку про стягнення процентів та пені після 01/12 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. При цьому суд враховує позицію Великої палати ВС , висловлену у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18 та висновки, які викладені у постанові ВС від 06.02.2019 року у справі №175/4753/15-ц. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, в межах розгляду даної цивільної справи кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені, однак таких вимог по даній справі позивач АТ КБ «ПриватБанк» не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів та пені, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. Отже, з урахуванням вищевикладеного, підлягає стягненню з відповідача у справі 2547 грн.65 коп. - заборгованість за кредитом та 8868 грн.39 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 3528 грн.31 коп. - заборгованість за комісією (згідно письмового уточнення, поданого представником позивача [PERSON] ) - разом 14944 грн.35 коп. Крім цього, підлягають стягненню з відповідача у справі згідно пункту 8.6 Умов і правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 747 грн.22 коп. (процентна складова - її розрахунок: 2547,65 грн. (заборгованість за кредитом)+8868,39 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом)+3528,31 грн. (заборгованість за комісією) = 14944,35 грн.; 14944,35 грн.х5:100=747 грн.22 коп.). З досліджених матеріалів справи та наявної виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що вона до певного періоду часу належним чином виконувала зобов`язання за кредитним договором і здійснювала погашення по кредитному договору, відповідно, це свідчить про те, що вона була повністю обізнана з умовами кредитування, тому суд не може погодитися з доводами сторони відповідача про те, що вона не була повністю обізнана з умовами кредитування по даному кредитному договору №б/н від 20.03.2008 року. Суд не може погодитися з доводами представника сторони відповідача про необхідність прийняття до уваги поданого відповідачем розрахунку (а.с.а.с.142-144), оскільки як було з`ясовано в ході судового розгляду справи, стороною відповідача не заявлялось клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської чи економічної експертизи (що є процесуальним правом даної сторони) з приводу правильності розрахунку позивача, який наданий до матеріалів справи (оскільки сторона відповідача частково не погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору); при цьому, сам даний розрахунок не спростовує доводів позовної заяви про те, що станом 20.03.2018 року відповідач має певну заборгованість як за кредитом, так і по процентам за користування кредитом. Отже, враховуючи вищевикладене та наведені розрахунки, з відповідача у справі [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору №б/н від 20.03.2008 року в сумі 16191 грн.57 коп., яка складається з наступного: 2547 грн.65 коп. - заборгованість за кредитом, 8868 грн.39 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3528 грн.31 коп. - заборгованість за комісією, а також штрафи згідно п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 747 грн.22 коп.- штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З платіжного доручення про сплату судового збору від 26.03.2018 року №PROM6BG9QN вбачається, що позивачем АТ «ПриватБанк» при зверненні до суду з даним цивільним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. (а.с.1). Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на 56,66 % (розрахунок: 16191 грн.57 коп.х100:28575 грн.86 коп.=56,66 %), з урахуванням роз`яснень, викладених в п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в сумі 998 грн.34 коп. (розрахунок: 1762 грн.х56,66%:100 =998 грн.34 коп.). На підставі викладеного та

Outcome: partial