Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 03 березня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків, просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 22 листопада 2014 року та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.11.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинилися близько року тому. Спільне господарство між сторонами не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна не має. Позивач вважає примирення не можливим, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам сина, який після розірвання шлюбу, за домовленістю сторін, залишається проживати з позивачем. Також, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. У поданій до суду письмовій заяві визнав позовні вимоги. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2020 року позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення зазначених у ньому недоліків. 13.03.2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Відповідно до наказу Херсонського міського суду Херсонської області суддя Булах [PERSON] .М. з 30.03.2020 року по 17.04.2020 року перебувала у відпустці, у зв`язку з чим питання про відкриття провадження у справі вирішено після закінчення відпустки. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 14.05.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 14.05.2020 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 14.05.2020 року через канцелярію суду надав заяву, у якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав у повному обсязі. За таких обставин, з урахувань поданих позивачем та відповідачем заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в матеріалах справи даних та доказів. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 22.11.2014 року складено відповідний актовий запис №521 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина: - \~ \~ \~ \~син [PERSON] , [INFO] , про що 23.02.2016 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №183 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На теперішній час шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, між сторонами досягнуто згоди щодо стосовно утримання і проживання дитини. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, між сторонами немає. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, що у тому числі підтверджується заявою відповідача про згоду на розірвання шлюбу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] у позові заявлено про бажання залишення її після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », а тому суд не вбачає підстав для зміни прізвища позивачу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Квитанцією №0.0.1626223943.1 від 21.02.2020 року підтверджується, що позивач при зверненні до суду сплатила суму судового збору у розмірі 840,80 грн., сума якого на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved