Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що з 21 лютого 2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року шлюб між ними розірваний. На підставі договорів дарування, укладених 16 листопада 2012 року та 29 жовтня 2013 року між нею та [PERSON], вона є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач. Проте з жовтня 2014 року відповідач за цієї адресою не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин більше одного року не мешкає в спірній квартирі, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 98 у будинку № 94 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську, та усунути їй перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття відповідача з реєстрації у вказаній квартирі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом оголошення в пресі, заперечень проти позову не надав, тому справу вирішено на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Третя особа - Індустріальний районний відділ у м. Дніпропетровськ Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву, в якій просив справу розглядати без участі його представника. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2012 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно з договором дарування, укладеним 16 листопада 2012 року між [PERSON] і [PERSON] та посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за номером у реєстрі 3805, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім того, 29 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за номером у реєстрі 2622, згідно з яким [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказану квартиру було зареєстровано в установленому порядку. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] вбачається з акту від 08.02.2016 року, складеного мешканцями будинку № 94 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську [PERSON], [PERSON], [PERSON] та засвідченого Комунальним виробничим житлово ремонтно-експлуатаційним підприємством Індустріального району, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з жовтня 2014 року, його речі в квартирі відсутні. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі з жовтня 2014 року, тобто понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, доказів про наявність поважних причин його не проживання в цій квартирі не надав, суд вважає можливим позов у частині визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 98 у будинку № 94 по вул. Калиновій у місті Дніпропетровську задовольнити. Щодо вимог позивача про зняття відповідача з реєстрації у спірній квартирі, то вони задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, само по собі є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Отже позов необхідно задовольнити частково. Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до статті 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених витрат у розмірі 275 грн. 60 коп.

Outcome: partial