Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 07 грудня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (15.08.018 року змінив назву на Акціонерне товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО») та [PERSON] , був укладений Кредитний договір № 22035000099481. Згідно умов Договору позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит до 07.12.2020 року. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12.05.2021 року становить 71330 грн. 57 коп., з яких: -47908 грн. 78 коп. - залишок простроченого кредиту; -9491 грн. 79 коп. - залишок прострочених відсотків; -13930 грн. 00 коп. - залишок прострочених комісій. Вказана заборгованість по кредитному договору залишається несплаченою до теперішнього часу, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованість за Кредитним договором № 22035000099481 від 07 грудня 2018 року в сумі 71330 грн. 57 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання та оголошенням на сайті. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (15.08.018 року змінив назву на Акціонерне товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО») та [PERSON] , був укладений Кредитний договір № 22035000099481. Згідно умов Договору позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 50000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит до 07.12.2020 року. Згідно розрахунку (ар.с.9-12), станом на 12.05.2021 року відповідач має заборгованість 71330 грн. 57 коп., з яких: -47908 грн. 78 коп. - залишок простроченого кредиту; -9491 грн. 79 коп. - залишок прострочених відсотків; -13930 грн. 00 коп. - залишок прострочених комісій. Вказана заборгованість по кредитному договору залишається несплаченою до теперішнього часу, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Частина 1 ст. 509 ЦК України зазначає, що «зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку». Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття. 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач, порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, всупереч ст. 526, 530, 629 ЦК України, припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Тим самим відповідач порушив норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки, та ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Цією ж статтею ЦК передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не виконує (неналежно виконує) обов`язки щодо своєчасного повернення основної суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Ні відзиву, ні заперечень проти позову відповідачами не надано, тому доводи позивача щодо невиконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved