Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

З урахуванням уточнень до позову [PERSON] просила встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: смт. Любимівка, вул. І.Франка, 33, по 04 листопада 2003 року, тобто по день смерті [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай)площею 6,63 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в адмінстративних межах Любимівської селищної ради, який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату. В обґрунтування позову зазначається, що 04 листопада 2003 року помер [PERSON] батько [PERSON]. 29 вересня 2000 року [PERSON] уклав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповідав [PERSON], тобто сину. [PERSON] чоловік позивача помер 25 січня 2004 року, проте не встиг прийняти спадщину після смерті батька. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте не знала про існування заповіту та сертифікату на земельну частку (пай), який належав свекру. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позовних вимог не заперечував. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. Так, судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті був власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0095786 від 31 березня 1997 року. [PERSON] 29 вересня 2000 року уклав заповіт, згідно якого належне йому право на земельну частку заповідав сину [PERSON]. 04 листопада 2003 року помер [PERSON] 25 січня 2004 року [PERSON] помер. Прийняти спадщину після смерті батька не встиг. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] та єдиним його спадкоємцем. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1218 та 1268 Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] померли до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, а тому правовідносини, які склалися щодо прийняття спадщини позивачем після смерті зазначених осіб повинні вирішуватись у відповідності до Цивільного кодексу України 1963 року. Згідно ст. ст. 548 та 549 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено матеріалами справи [PERSON] є спадкоємцем [PERSON]. [PERSON] після смерті батька до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак він вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті батька. Факт вступу в управління та володіння майном в судовому засіданні підтвердили свідки, а саме [PERSON], [PERSON] та донька позивача [PERSON], які є безпосередніми сусідами позивача та проживають за зазначеними адресами з народження. Свідок [PERSON] зазначала, що сімю [PERSON] знає дуже добре та давно. Допомогла [PERSON] поховати чоловіка у 2004 році. За таких даних, [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном без належного оформлення спадщини. За таких даних, [PERSON] може прийняти у спадщину після смерті чоловіка майно, яке він прийняв у спадок після смерті батька, шляхом вступу в управління та володіння таким майном. З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм законодавства суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на листопад 2003 року. Реалізація права позивача на спадкове майно можливо лише шляхом визнання за ним права власності судом, оскільки іншим чином оформити право на спадок після смерті чоловіка [PERSON] не може. Таким чином суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання за ним права на право власності на земельну частку (пай) площею 6,63 умовних кадастрових гектарів, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0095786 виданому на підставі рішення Каховської районної державної адміністрації від 31 березня 1997 року № 132.

Outcome: approved