Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

З позову [PERSON] (з урахуванням її заяви про усунення недоліків позовної заяви від 08.04.2019 року) вбачається, що з грудня 1997 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте з липня 1999 року вона фактично проживає по [ADDRESS] . Назву вулиці [ADDRESS] змінено на назву Сонячна. До селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області позивачка прибула по направленню відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Мати позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , купила у 1999 році у громадянина [PERSON] будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] без оформлення будь-яких документів. В даному будинку разом із матір`ю позивачки проживала і вона особисто та її дочка [PERSON] . Позивач [PERSON] вказує, що починаючи з 19 липня 1999 року і до цього часу вона користується житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , добросовісно за ним слідкує, робить ремонт за власні кошти. За час проживання позивачка [PERSON] підключила до даного будинку газ, провела воду, перекрила покрівлю літньої кухні, чотири рази перекривала веранду до житлового будинку, поміняла у веранді підлогу, проводила побілку та покраску в кімнатах та самого житлового будинку, замінила огорожу, забетонувала доріжки, підтримувала даний житловий будинок у належному стані. Також нею укладено договір про користування електричною енергією укладений з Красногорівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» з 2004 року та договір про надання послуг з газопостачання з 2001 року. Також позивачка вказує, що вона неодноразово в усній формі зверталася до Гоголівської селищної ради з клопотанням про те, щоб визнали за нею право власності на дане приміщення, оскільки вона понад 20 років безперервно користується даним нерухомим майном. Однак, Гоголівська селищна рада їй відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо позивачка має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, їй потрібно звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати та оформити документи на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] не можливо, позивачка звернулася до суду з позовом до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання за нею права власності на вищезазначений житловий будинок за набувальною давністю (а.с.а.с.2-6,43). Ухвалою суду від 21.03.2019 року позовну заяву [PERSON] до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю було залишено без руху (а.с.39). 08.04.2019 року на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху по справі (а.с.43). Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 10.04.2019 року, розгляд даної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання у справі призначено на 04.06.2019 року (а.с.58). Підготовче засідання по справі було відкладено і зв`язку з витребуванням копії актових записів про смерть гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, а також зроблені запити до Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) після смерті [INFO] [PERSON] та витяг з Реєстру заповітів щодо померлої [INFO] [PERSON] , останнім місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Інформація з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.81-83). 04.06.2019 року також вирішено зробити витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень щодо належності домоволодіння, яке розташоване в будинку [ADDRESS] (а.с.106). Інформація з Великобагачанської державної нотаріальної контори надійшла на адресу суду і також приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.93-95). До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача в повній мірі і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної селищної ради (а.с.84). 12.06.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про доручення до матеріалів справи перелічених у даній заяві документів, які приєднані до матеріалів справи (а.с.а.с.85-92). Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 15 липня 2019 року по 24 липня 2019 року перебував на лікарняному, в період часу з 22 липня 2019 року по 09 серпня 2019 року включно суддя Хоролець В.В. перебував у щорічній відпустці (в межах цього періоду з 29 липня 2019 року по 06 серпня 2019 року перебував на лікарняному), тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справи не розглядались). Ухвалою суду від 01.07.2019 року у справі проведено підготовче засідання і призначено розгляд справи на 15.08.2019 року (а.с.98). Відповідно до даної ухвали вирішено витребувати з Полтавського обласного нотаріального архіву відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якого було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. А також витребувано у Великобагачанській державній нотаріальній конторі Полтавської області відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/ відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Інформація з Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.111-129). 15.08.2019 року розгляд справи відкладено на 17.09.2019 року та головуючий ухвалив зробити запит до Полтавської районної державної нотаріальної контори відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/ відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів, а також зробити запит до Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області щодо актового запису про смерть гр. [PERSON] , 1938 р.н., останнім місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області (орієнтовно), яка померла [INFO] . Інформація з Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області відносно [PERSON] надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.144-146), інформація з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавської області відносно [PERSON] надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.147-148), інформація з Полтавської районної державної нотаріальної контори також приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.149-151). 17.09.2019 року розгляд справи відкладено в зв`язку з запитом до Полтавського обласного нотаріального архіву відносно відомостей про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Розгляд справи відкладено на 08.11.2019 року. Інформація з Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.163-172). Ухвалою суду від 08.11.2019 року до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] , направивши даній третій особі копію позовної заяви та даної ухвали суду, надавши процесуальне право направити свої пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст.ст.181,192 ЦПК України, розгляд справи відкладено на 04.12.2019 року. Зроблено запит до Великобагачанського ДРАЦС про наявність/відсутність актового запису про смерть громадянина [PERSON] , жителя с. Михайлівка Великобагачанського району Полтавської області. Інформація з Великобагачанського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавської області відносно [PERSON] надійшла на адресу суду та приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.185-186). Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролец В.В. в період часу з 11 год. 22 листопада 2019 року по 04 грудня 2019 року перебував на лікарняному, тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справи не розглядалися). Розгляд справу відкладено на 20 січня 2020 року. В судових засіданнях 15.08.2019 року та 20.01.2020 року позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали доводи позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної заяви і просили позов задовольнити. [PERSON] також вказувала про те, що її мати [PERSON] у 1999 році придбала житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] у громадянина [PERSON] без оформлення будь-яких документів. Представник відповідача у справі Гоголівської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, від даної селищної ради до суду надійшли листи про те, що Гоголівська селищна рада визнає позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю і прохає провести розгляд справи у відсутність представника селищної ради. Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача [PERSON] та її представника [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України (норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року. Відповідно до змісту статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. У пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2018 року, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Тобто, право визначення кола відповідачів у конкретній справі належить виключно позивачу, який звертається з відповідними позовними вимогами до суду. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що даним позивачем при зверненні до суду з відповідним цивільним позовом визначено такий суб`єктний склад учасників справи - відповідачем у справі визначено Гоголівську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.2-6). При цьому, в ході розгляду даної цивільної справи, суд, з`ясовуючи коло спадкоємців щодо даного спірного домоволодіння, залучив до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] (а.с.а.с.174-175) (на час його залучення у суду не було інформації про смерть даного громадянина). Судом встановлено, що [PERSON] (мати позивача у справі, як на те посилалася позивач у справі [PERSON] , а також вбачається з матеріалів справи а.с.а.с.86-92) померла [INFO] в м. Полтава, про що Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області 17.01.2011 року видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за №5 (а.с.7). Відповідно до направлення серії ЖТ [NUMBER] від 03.07.1997 року вбачається, що позивачка [PERSON] , 1960 р.н. та [PERSON] , 1988 р.н. переселяються з м. Коростень відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їм надається право на одержання, будівництво або придбання житла і працевлаштування у смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області (а.с.8). З довідки № 872 від 11.06.2018 року виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] з 02 грудня 1997 року, фактично проживає по [ADDRESS] з 19 липня 1999 року по даний час (а.с.9). Відповідно до акту від 11.06.2018 року депутата Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, де в присутності свідків [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] та [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] проживає з дочкою та внуком в [ADDRESS] Гоголеве по [ADDRESS] з 19 липня 1999 року і по даний час. За час проживання позивачка [PERSON] підключила до даного будинку газ, провела воду, перекрила покрівлю літньої кухні, чотири рази перекривала веранду до житлового будинку, поміняла у веранді підлогу, проводила побілку та покраску в кімнатах та самого житлового будинку, замінила огорожу, забетонувала доріжки, підтримувала даний житловий будинок у належному стані (а.с.10). З довідки № 869 від 08.06.2018 року виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що згідно рішення десятої сесії сьомого скликання Гоголівської селищної ради від 27.06.2016 року в сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області назва вулиці Пролетарська змінено на назву Сонячна (а.с.11). Відповідно до письмових свідчень жителів селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що кожного із них наймала громадянка [PERSON] , жителька [ADDRESS] для виконання ремонтних робіт житлового будинку та господарських будівель, де остання проживає (а.с.а.с.12-15). Відповідно до договору про надання послуг з газопостачання від 06.12.2005 року вбачається, що між начальником Великобагачанського УЕГГ та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з газопостачання, про те адреса місця проживання споживача (вулиця та номер будинку) чітко не простежується з копії даного договору (а.с.а.с.16-18). Відповідно до типового договору №10347 про надання населенню послуг з газопостачання від 27.07.2012 року вбачається, що між ПАТ «Полтавагаз» та [PERSON] було укладено відповідний договір, при цьому, адреса [PERSON] вказана як «[ADDRESS]» (а.с.а.с.19-21). Відповідно до договору про надання населенню послуг з газопостачання від 26.12.2001 року вбачається, що між Великобагачанським УЕГГ та [PERSON] було укладено договір про надання даних послуг, про те в цьому договорі не вказана адреса місця проживання [PERSON] і її підписи як споживача на цьому договорі відсутні (а.с.а.с.22-23). Згідно договору №9434 про користування електричною енергією від 04.10.2004 року вбачається, що між Красногорівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» та [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] укладено відповідний договір (а.с.а.с.24-25). Відповідно до договору № 9434 про користування електричною енергією від 01.04.2011 року вбачається, що між Красногорівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» та [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] укладено відповідний договір (а.с.а.с.26-27). З фотознімків, які приєднані до матеріалів справи вбачається, в якому стані знаходилося приміщення та дах певного житлового будинку (а.с.а.с.28-30). Однак, з даних фотознімків не можливо зробити висновок, на яку саме дату зроблені дані фотознімки і якого саме житлового будинку вони стосуються. З копії паспорту громадянки України [NUMBER] від 03.02.1998 року вбачається, що цей паспорт виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Біляри Комінтернівського району Одеської області, яка зареєстрована у встановленому законом порядку на проживання в [ADDRESS] (а.с.а.с.33-34). З посвідчення серії [NUMBER] , виданого 03.12.1993 року вбачається, що [PERSON] є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) (а.с.36). З інформації Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-18/169 від 03.04.2019 року вбачається, що у зв`язку з відсутністю в Гоголівській селищній раді книг погосподарського обліку, інформація щодо власника на житловий будинок [ADDRESS] відсутня (а.с.45). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З проекту газифікації житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що даний проект у 1976 році замовляв громадянин [PERSON] (а.с.а.с.49-56). Відповідно до звіту про оцінку майна №1018-1935 та висновку про вартість об`єкта оцінки вбачається, що [PERSON] звернулася до ТОВ «Консультаційно - оціночної компанії «Дисконт» про визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для цілей оподаткування та пред`явлення в суді, з якого вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки для пред`явлення в суді складає, без ПДВ 49740 грн. (а.с.а.с.69-70). Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами з - житлового будинку (літ. - А-1), літньої кухні (літ. - Б), сараю (літ. - В), вбиральні (літ. - Г), огорожі №1, воріт огорожі №2, водогін № 3 (а.с.а.с.71-73). З копії Актового запису про смерть №39 від 23.10.1989 року, виданого Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [INFO] в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області помер громадянин [PERSON] , [INFO] (а.с.82). Факт смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №58 виданого Гоголівською дільничною лікарнею від 22.10.1989 року. Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане [PERSON] ( [ADDRESS] ). Суд в ході розгляду справи направляв відповідні запити до органів нотаріату з метою перевірки відомостей про те, чи не є домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] об`єктом спадкового майна та встановив наступне. З повідомлення в.о.завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори від 19.06.2019 року №01-09/400, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] відсутня (а.с.а.с.93-95). З повідомлення завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 16.07.2019 року №2216/01-20, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що відсутня інформація відносно заповіту від імені [PERSON] , [INFO] (а.с.а.с.111-112). З повідомлення завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 11.07.2019 року №2118/01-20 вбачається, що Полтавський обласний державний нотаріальний архів направляє належним чином засвідчену копію спадкової справи за № 211/1989 рік до майна померлого [INFO] [PERSON] та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо [PERSON] (а.с.а.с.114-129). Так, з копії вищевказаної спадкової справи №211/1989 після смерті [INFO] [PERSON] , який постійно проживав в [ADDRESS] вбачається, що 09.11.1989 року заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала [PERSON] , яка проживала за вищевказаною адресою (а.с.115 зворот). В подальшому, 14.08.1990 року [PERSON] , як дружина померлого [PERSON] (а.с.а.с.118) подала до Великобагачанської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ (одну другу) частину домоволодіння [ADDRESS] (а.с.116 зворот). Також вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] [PERSON] за життя придбав у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 26.04.1967 року, реєстровий номер 507 (а.с.а.с.119-120) та згідно довідки-характеристики даного домоволодіння від 21.06.1990 року, [PERSON] являвся власником даного домоволодіння (а.с.121). Вбачається, що 14.08.1990 року Великобагачанської державною нотаріальної конторою Сокальській Г.Г. були видані свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] - на одну другу частину у спільному сумісному майні щодо домоволодіння (житлового будинку та господарських будівель) [ADDRESS] (а.с.123) та як спадкоємцю за законом першої черги після смерті [PERSON] (а.с.124); при цьому, згідно примітки у свідоцтві про право на спадщину, реєстровий номер 814 вказано, що на одну другу частину даного домоволодіння їй видано свідоцтво про право власності згідно ст.22 КпШС України від 14.08.1990 року №812. Також з копії вищевказаної спадкової справи вбачається, що 06.08.1990 року до Великобагачанської ДНК звернувся з заявою син померлого [PERSON] - [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь [PERSON] (а.с.127). З такою ж заявою 07.08.1990 року до держнотконтори звернувся і інший син померлого [PERSON] - [PERSON] (а.с.128). Отже, з сукупності досліджених матеріалів даної спадкової справи, що спадщину після смерті [PERSON] , який постійно проживав в домоволодінні [ADDRESS] ) прийняла його дружина - [PERSON] в порядку ЦК України в редакції 1963 року. З копії Актового запису про смерть №29 від 16.08.1992 року, виданого Великобагачанською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [INFO] в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області померла громадянка [PERSON] , [INFO] (а.с.148). З повідомлення в.о.завідувача Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 02.10.2019 року №2994/01-20, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копії документів зі спадкової справи вбачається, що Полтавський обласний державний нотаріальний архів направляє копії заяв про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини, що містяться в матеріалах спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.10.2019 року за №57760574. Крім того повідомляється, що Спадковий реєстр діє з 2000 року (а.с.а.с.166-171). З копій документів зі спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] вбачається, що заяви про прийняття спадщини після її смерті подали [PERSON] та [PERSON] (а.с.а.с.168-169). 15.11.1994 року [PERSON] та [PERSON] подали до Великобагачанської держнотконтори спільну заяву про те, що після смерті матері [PERSON] залишилася спадщина, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] ; також зазначили, що вони є дітьми померлої [PERSON] і за законом в порядку ст.529 ЦК України просили державну нотаріальну контору видати їм свідоцтва про право на спадщину по закону на наявне спадкове майно, що залишилося після смерті матері (а.с.171). Згідно ч.1 ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Отже, з сукупності досліджених матеріалів зі спадкової справи після смерті [PERSON] , що проживала в домоволодінні [ADDRESS] вбачається, що спадщину після її смерті (якій також було видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину після смерті чоловіка [PERSON] та на іншу частину як співвласнику в порядку ст.22 КпШС України) прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] в порядку ЦК України в редакції 1963 року, однак за життя дані громадяни не отримали свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті матері. Проте, не отримання ними свідоцтв про право на спадщину за законом не припинило права даних спадкоємців на майно померлої [PERSON] . З копії Актового запису про смерть №11 від 24.05.1995 року, виданого Михайлівською сільською радою народних депутатів вбачається, що [INFO] в селі Михайлівка Великобагачанського району Полтавської області помер громадянин [PERSON] , [INFO] (а.с.186). З копії Актового запису про смерть №82 від 10.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Великобагачанського управління юстиції Полтавської області вбачається, що [INFO] в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області помер громадянин [PERSON] , [INFO] (а.с.83). З повідомлення в.о.завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори від 15.08.2019 року №01-09/506, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] відсутня (а.с.а.с.144-146). Проте, з повідомлення завідувача Полтавської районної державної нотаріальної контори від 29.08.2019 року №01-16/1080, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що на майно померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа за № 125/2016 за претензією Приватбанка від 25.02.2016 року, яка була адресована Полтавській районній державній нотаріальній конторі. Заборгованість спадкодавця була зазначена в розмірі 3586,16 грн. На даний час в матеріалах спадкової справи відсутня інформація про наявність фізичних осіб спадкоємців (а.с.а.с.149-151). Згідно частин 1,2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У Цивільному кодексі України набувальна давність розглядається як спосіб набуття права власності. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. За загальним змістом ст.344 ЦК України, підставами для набуття права власності на майно за набувальною давністю, є добросовісне заволодіння особою чужим майном і відкрите, безперервне володіння нерухомим майном протягом десяти років. При цьому, добросовісним заволодінням може вважатись таке, коли володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю. Таким чином, інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин. Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності наріч виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України, а саме: наявність законного об`єкту володіння, добросовісності, відкритості, безперервності, визначених законом строків володіння. Відсутність однієї із них виключає можливість для позитивного вирішення справи. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Про вищевказане вказав Вищий спеціалізований суд України в своїй ухвалі від 12.04.2017 року. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових справ», право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.344 ЦПК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Зі змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. З огляду на вищевикладені положення ЦК України, які врегульовують питання набуття права власності за набувальною давністю та те, що під час всього періоду користування домоволодінням, яке розташоване по [ADDRESS] , [PERSON] було достовірно відомо (з огляду на доводи позовної заяви, заяви про усунення недоліків та пояснення позивача у судовому засіданні), що даний житловий будинок був успадкований в порядку, що діяв згідно ЦК України (в редакції 1963 року) після смерті [PERSON] його дружиною [PERSON] , а після її смерті її спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] , і дані обставини вбачаються з сукупності досліджених матеріалів даної цивільної справи, відповідно, в сукупності вищевикладеного суд приходить до висновку, що за даних встановлених обставин в межах предмету розгляду даного позову підстав для застосування положень ч.1 ст.344 ЦПК України не вбачається. При цьому, не має правового значення для вирішення спірних правовідносин та обставина, що вищевказані спадкоємці після смерті [PERSON] ( [PERSON] та [PERSON] ) не отримали у встановленому ЦК України (в редакції 1963 року) порядку свідоцтва про право на спадщину - щодо відповідного домоволодіння [ADDRESS] , оскільки не отримання такого свідоцтва спадкоємцями само по собі не тягне за собою втрату права на спадкування відповідного майна або його частини. Ті обставини, на які посилається позивач у справі [PERSON] про те, що вона здійснила ремонті роботи щодо даного будинку, а також уклала ряд договорів з енергопостачальними організаціями, враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини (належності даного домоволодіння та його спадкування в порядку, передбаченому ЦК України (в редакції 1963 року), не змінюють того, що позивач у справі, з огляду на суть та зміст положень ст.344 ЦК України не може набувати право власності на спірне домоволодіння в порядку норм ст.344 ЦК України (як про те вона посилається у доводах позовної заяви та заявлених позовних вимогах). Виходячи з вищенаведених висновків, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України суд не приймає визнання відповідачем Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області заявленого [PERSON] позову, оскільки таке визнання позову не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи встановлені обставини справи та те, що вирішуючи спір по суті суд повинен дослідити матеріали справи, надати правову оцінку наявним у справі доказам та ухвалити рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходити виключно з факту визнання відповідачем позову. Про це вказується також в Постанові Верховного Суду від 16.07.2018 року. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed