Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Згідно позовної заяви [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], яка постійно проживала в с. Терлівка Летичівського району та після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,25 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «ім. Щорса» с. Залетичівка, що знаходиться на території Руднянської сільської ради Летичівського району. [PERSON] за життя заповіт не склала, тому має місце спадкування по закону. Мати позивача [PERSON], як дочка [PERSON] і спадкоємець першої черги, прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. Мати позивача [PERSON] померла [INFO], а позивач, як її дочка, прийняла спадщину. Позивач є єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці відсутні. [INFO] померла прабабця позивача [PERSON], яка постійно проживала в с. Терлівка Летичівського району Хмельницької області та після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) площею 3,25 га в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «ім. Щорса» с. Залетичівка, що знаходиться на території Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області. За життя [PERSON] заповіт не склала, тому має місце спадкування по закону. Позивач є правнучкою щодо [PERSON], тому є спадкоємцем по закону. Після смерті прабабусі [PERSON] позивач прийняла спадщину, оскільки постійно і на момент смерті проживала разом з нею. Розпочавши оформляти спадкове майно після спадкодавців у позивача виникли труднощі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. 14 квітня 2016 року державним нотаріусом повідомлено позивача про неможливість оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай), рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на це майно. Після отримання вказаного листа нотаріуса позивач зверталась до Летичівської районної державної адміністрації для отримання сертифікатів, однак їй було роз'яснено, що такі неможливо отримати через відсутність бланків сертифікатів на право на земельну часту (пай), рекомендовано звернутись до суду. Про втрату сертифікатів у газеті були опубліковані оголошення. В зв'язку з тим, що відсутні оригінали сертифікатів на земельні частки (паї), які були втрачені, позивач не може одержати свідоцтво про право на спадщину по закону, оскільки копії сертифікатів нотаріусом не приймається, відповідно не може скористатись своїми правами, як спадкоємець щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, тому просить визнати за нею право власності на ці дві земельні частки (пай) після смерті прабабусі та бабусі. В назване судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Судові витрати залишає за собою. В судове засідання представник відповідача не з'явився, згідно поданої заяви просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та вказаного Указу Президента України особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Тобто, право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, 553 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини (ст. 549 Кодексу). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Так, згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, паспорта громадянина України [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 52 років в с. Терлівка Летичівського району. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 38 років в с. Терлівка Летичівського району. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років в с. Терлівка Летичівського району. 23 грудня 2009 року Руднянська сільська рада Летичівського району видала довідку згідно якої [INFO] померла [PERSON], яка постійно і на день смерті проживала по [ADDRESS]. До складу спадкового майна входить: жилий будинок з надвірними будівлями, земельний сертифікат, майновий сертифікат. Після смерті [PERSON] з [INFO] спадщину прийняла її правнучка [PERSON], яка на день смерті проживала і проживає в одному і тому ж будинку, вела спільне господарство. Згідно оголошення в «Летичівській газеті» від 31 грудня 2009 року втрачений сертифікат на право власності на майновий пай серія [NUMBER] члена сільгосппідприємства ім. Щорса, видане Руднянською сільською радою 31 грудня 1996 року на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Втрачений сертифікат на право власності на майновий пай серія [NUMBER] члена сільгосппідприємства ім. Щорса, видане Руднянською сільською радою 31 грудня 1996 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Відповідно до оголошення в «Летичівській газеті» №11-12 від 12 лютого 2010 року втрачені сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 31 грудня 1996 року та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільгосппідприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER], виданий Руднянською сільською радою на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 23 квітня 2014 року вбачається, що 13 лютого 1982 року Дашковецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище якої після реєстрації шлюбу [PERSON]. Летичівська районна державна адміністрація 23 березня 2016 року повідомила [PERSON] про те, що у зв'язку з відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності видача дублікатів сертифікатів неможлива, рекомендовано звернутися до суду для встановлення права на земельну частку (пай). Із довідок Відділу держгеокадастру у Летичівському районі від 11 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON], [PERSON] є у списку членів громадян КСП ім. Щорса с. Залетичівка. Список доданий до державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] виданого 05 вересня 1995 року. На підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №409 від 28 грудня 1996 року були виготовлені сертифікати на право на земельну частку (пай): [PERSON] - серії [NUMBER], [PERSON] - серії [NUMBER], зареєстровані в книзі реєстрації сертифікатів 31 грудня 1996 року відповідно за номерами №241, №238. Розмір земельних часток (паю) становить по обох сертифікатах 3,25 га в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельних часток (паю) на дату видачі сертифіката становила 11703 грн.. а з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,7964 становить 96023 грн. 14 квітня 2016 року державна нотаріальна контора проінформувала [PERSON] про те, що вона не може оформити спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], яка померла [INFO], на право на земельну частку (пай) в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай). Рекомендовано звернуть до суду для визнання права власності на це майно. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 травня 2016 року вбачається, що 18 грудня 1963 року Руднянською сільською радою Летичівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище якої після реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 травня 2016 року вбачається, що 16 травня 1975 року Снітівською сільською радою Летичівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище якої після реєстрації шлюбу [PERSON]. 16 червня 2016 року Летичівська селищна рада Хмельницької області видала довідку про те, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадщину прийняла її дочка [PERSON], а після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадщину на земельний пай прийняла її дочка [PERSON]. Із листа Летичівської державної нотаріальної контори від 11 липня 2016 року, Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 липня 2016 року вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], не відкривались. Отже, мати позивача [PERSON] на підставі ст.ст. 529, 548 ЦК Української РСР, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном, що також підтверджується довідкою сільської ради від 16 червня 2016 року. Мати позивача [PERSON] померла [INFO], відповідно позивач [PERSON] також на підставі ст.ст. 529, 548 ЦК Української РСР, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу в управління спадковим майном, що також підтверджується довідкою сільської ради від 16 червня 2016 року. З листів Відділу Держгеокадастру у Летичівському районі вбачається, що [PERSON] (бабусі позивача), [PERSON] (прабабусі позивача) видавались сертифікати на право на земельну частку (пай). Однак, ці сертифікати були втрачені про що були подані оголошення в газеті. [PERSON] померла [INFO] і позивач [PERSON], як її правнучка, прийняла спадщину на підставі ст. 1266 ЦК України, що також підтверджується довідкою сільської ради від 23 грудня 2009 року. Таким чином, відсутність сертифіката на земельну частку (пай) не може бути підставою для не реалізації спадкоємцем своїх прав щодо спадкового майна, інші спадкоємці після смерті бабусі та прабабусі позивача не звертались в нотаріальну контору за прийняттям спадщини, оскільки згідно відповідей органів нотаріату спадкові справи після їх смерті не відкривалась, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вказано, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Згідно ст. 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), серед інших, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи встановлені судом обставини визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved