Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ- «Укрсоцбанк») просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Договором [PERSON] № 210/7/1023 від 03 серпня 2005 року у розмірі 2673,48 дол. США, а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 03 серпня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено Договір [PERSON] № 210/7/1023. Відповідно до умов п.1.1 Договору [PERSON] надає відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у сумі 5000,00 дол. США, зі сплатою 13%, та кінцевим терміном повернення не пізніше 02 серпня 2020 року, а позичальник повертає кредит та сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором [PERSON]. Пунктом 3.3.8 Договору [PERSON] встановлено, що позичальник зобовязаний сплачувати кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в п.2.4,2.5 цього Договору; Пунктом 3.3.9 Договору [PERSON] встановлено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору. Пунктом 3.3.10 Договору [PERSON] встановлено, що позичальник зобовязаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п.п.2.6.3,3.2.3,4.4,4.5,5.4 цього Договору. Відповідно до п.4.2 Договору [PERSON] у разі прострочення позичальником строків сплати процентів визначених п.2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1.,2.6.3,3.2.3,4.4,5.4 цього Договору позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 (один) процент від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідач, взяті на себе зобовязання за Договором [PERSON] не виконав. Внаслідок порушення умов Договору [PERSON] № 210/7/1023 від 03 серпня 2005 року станом на 30 листопада 2015 року заборгованість відповідача по кредиту складає 2673,48 дол. США, що еквівалентно 63855,24 грн., з яких: -заборгованість за кредитом 2027,54 дол. США, що еквівалентно 48427,10 грн.; -заборгованість за відсотками 399,79 дол. США, що еквівалентно 9548,78 грн.; -пеня за несвоєчасне повернення кредиту 145,46 дол. США, що еквівалентно 3474,15 грн.; -пеня за несвоєчасне повернення відсотків 100,70 дол. США, що еквівалентно 2405,22 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, а також просив вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, повязаних з публікацією оголошення у пресі про виклик відповідача. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03 серпня 2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Договір [PERSON] № 210/7/1023, згідно із яким Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду, згідно з умовами п.2.6 цього Договору, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 02 серпня 2020 року (а.с. 6-9). Відповідно до п.3.3 Договору [PERSON] [PERSON] зобовязалась, зокрема, суворо дотримуватися положень цього Договору, а також договорів, визначених п.1.3 цього Договору ( п.3.3.6), сплачувати проценти за використання [PERSON] в порядку, визначеному п.п.2.4-2.5 цього Договору (п.3.3.8); своєчасно та в повному обсязі погашати [PERSON] із нарахованими процентами за його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору (п.3.3.9); достроково повернути [PERSON], погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п.п.2.6.3,3.2.3,4.4.,4.5,5.4 цього Договору (п.3.3.10). Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за Кредитним договором не виконала. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048\~УК України. Згідно із розрахунком заборгованості [PERSON] за Договором [PERSON] № 210/7/1023 від 03.08.2005 року (а.с. 4-5), заборгованість відповідача станом на 30 листопада 2015 року становить 2673,48 дол. США, що еквівалентно 63855,24 грн. та складається з: -заборгованості за кредитом 2027,54 дол. США, що еквівалентно 48427,10 грн.; -заборгованості за відсотками 399,79 дол. США, що еквівалентно 9548,78 грн.; -пені за несвоєчасне повернення кредиту 145,46 дол. США, що еквівалентно 3474,15 грн.; -пені за несвоєчасне повернення відсотків 100,70 дол. США, що еквівалентно 2405,22 грн. Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором [PERSON] неустойки: суми пені, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною [PERSON] України прийнято\~Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № [NUMBER] цей\~Закон\~набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст.\~11\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р\~зупинено дію\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного\~розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність:\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»;\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079\~«Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у Донецькій області в м. Макіївка, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за Договором [PERSON] № 210/7/1023 від 03.08.2005 року. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним договором № 210/7/1023 від 03.08.2005 року у розмірі 2427,32 дол. США., а саме: -заборгованість за кредитом 2027 доларів США 54 центи; -заборгованість за відсотками 399 доларів США 79 центи. Тож, позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача у розмірі 1218,00 грн., а також витрати, повязані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн.

Outcome: partial