Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті спадкодавець була зареєстрована із сином [PERSON], [INFO], який прийняв спадщину як спадкоємець за законом. [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але на час відкриття спадщини півтора року постійно проживала з позивачем по справі [PERSON] в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області. Заповітом, посвідченим [PERSON], секретарем виконавчого комітету Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 02.06.2009 року, реєстровий №13, [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все належне їй майно. Цей заповіт станом на день смерті є чинним, що підтверджується написом на заповіті секретаря виконкому Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1269 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після померлої [PERSON], позивач 19.02.2013 року звернувся до Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області із заявою про прийняття спадщини. 19.02.2013 року секретар Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] засвідчила справжність підпису позивача і він вважав, що виконав вимоги ст. 1269 ЦК України. Дану заяву до нотаріальної контори позивач не подав. Він не заявив про відмову від спадщини у встановленому законодавством України порядку. 10.09.2015 року позивач отримав листа в.о. завідувача Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. (№4280/02-14 від 04.09.2015 року) з якого вбачається, що йому необхідно звернутися до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про те, що спадщину у встановлені законом строки він не прийняв, на неї не претендує або надати відповідні документи, підтверджуючі, що він звернувся до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини. Для вирішення цього питання позивачу надано термін 20 днів з дня одержання вищевказаного листа. При цьому, письмова згода спадкоємця [PERSON], який прийняв спадщину, на подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відсутня. Позивач вказує, що 22.09.2015 року він звернувся з позовом до Великобагачанського районного суду Полтавської області про визнання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В задоволенні позову було відмовлено. На час відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем. В даному випадку, як вказує позивач, зазначені обставини є підставою для звернення з позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, лист від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», п.2). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). З позову також вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у склад якої входить земельна ділянка площею 2,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області і належала померлій [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 22.07.2003 року Бірківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області. Грошова оцінка земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,89 га, яка розташована на території Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області складає 48106,26 грн. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно(ст.1297 ЦК України). Спадкоємець за законом першої черги [PERSON], [INFO], відповідно до ст.1241 ЦК України, має право на обов'язкову частку в спадщині. [PERSON] прийняв спадщину, у визначеному законом порядку не відмовився від неї. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини. Позивач зазначає, що не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі. В зв'язку з цим позивач зазначає, що змушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач [PERSON] в особі його представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд уточнені ним позовні вимоги до Великобагачанської районної державної адміністрації, Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та [PERSON], третя особа Відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити. Встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], [INFO] постійно проживали разом на час відкриття спадщини в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області. В порядку спадкування за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 02.06.2009 року, реєстровий №13, після померлої [INFO] [PERSON], визнати за [PERSON], [INFO], як спадкоємцем за заповітом, право власності на 3/4 (три четвертих) частини земельної ділянки площею 2,89 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області і належала померлій [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 22.07.2003 року Бірківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.3-4). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 11.02.2016 року прийнято до розгляду разом з первинним позовом заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про уточнення позовних вимог (п.3 прохальної частини позову) від 10.02.2016 року (а.с.116). В судовому засіданні 21.12.2015 року позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в позові і просив його задовольнити. В судове засідання 23.02.2016 року позивач [PERSON] не з'явився, від нього надійшло письмове клопотання про проведення судового засідання у його відсутність, вказав, що заявлений позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити (а.с.124). В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] заявлений уточнений позов [PERSON] підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позові і просила його задовольнити. Представник відповідача у справі Бірківської сільської ради Великобагачанського району [PERSON] визнала уточнені позовні вимоги [PERSON] за обставин, що викладені в обґрунтуванні заявленого позову. Представник відповідача Великобагачанської райдержадміністрації в судове засідання 23.02.2016 року не з'явився, від цього відповідача надійшов лист про те, що Великобагачанська районна державна адміністрація не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] за обставин, що викладені в його позовній заяві (а.с.123). Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.02.2016 року не з'явився, повідомлений належним чином про день і час розгляду справи, від нього 25.11.2015 року до суду надійшли письмові заперечення проти задоволення позову [PERSON]; відповідачем вказано на безпідставність поданого позову і він просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.а.с.36,37). Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі [PERSON] в судове засідання не з'явився, даний відділ належним чином сповіщений про день і час розгляду справи, від цього відділу 01.12.2015 року надійшов лист про не заперечення щодо задоволення позову [PERSON] та про розгляд справи у відсутність представника відділу (а.с.40). Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], пояснення представника відповідача Бірківської сільської ради Великобагачанського району [PERSON], допитавши свідків по справі [PERSON] та [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами та третіми особами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, оглянувши матеріали цивільної справи №525/1163/15-ц за позовом [PERSON] до Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, і давши всім доказам у справі належну оцінку, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] до Великобагачанської районної державної адміністрації, Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та [PERSON], третя особа Відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на відповідну частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що мати позивача по справі [PERSON] та відповідача по справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.а.с.6,109), яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконкомом Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 03.12.2012 року (а.с.5). Позивач [PERSON] народився [INFO], зареєстрований у встановленому законом порядку на проживання в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області (а.с.15). Відповідач у справі [PERSON] народився [INFO], зареєстрований у встановленому законом порядку на проживання в [ADDRESS] (а.с.а.с.109,110-112) З заповіту, посвідченого [PERSON], секретарем виконавчого комітету Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 02.06.2009 року, реєстровий №13 вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] все належне їй майно. Цей заповіт станом на день смерті є чинним, що підтверджується написом на заповіті секретаря виконкому Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.7). З довідки, виданої виконкомом Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №397/02-24 від 05.11.2015 року вбачається, що померла [PERSON] на день смерті проживала без реєстрації в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області разом із сином [PERSON], 1954 р.н. (а.с.9). 22.07.2003 року Бірківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області на ім'я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 2,89 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.10). 19.02.2013 року [PERSON] подав до Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області заяву про прийняття ним спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON], яка була зареєстрована в м. Харків, а проживала на день смерті в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області (а.с.12). В цей же день, 19.02.2013 року секретар Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] прийняла дану заяву, засвідчила справжність підпису позивача [PERSON] і він об'єктивно вважав, що виконав вимоги ст.1269 ЦК України. Дану заяву до нотаріальної контори позивач не подав. Він не заявив про відмову від спадщини у встановленому законодавством України порядку (а.с.12). Тобто, по суті, 19.02.2013 року [PERSON] заявив компетентним органам про прийняття ним спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], подавши відповідну письмову заяву. 10.09.2015 року позивач отримав листа в.о.завідувача Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. (№4280/02-14 від 04.09.2015 року) з якого вбачається, що йому необхідно звернутися до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про те, що спадщину у встановлені законом строки він не прийняв, на неї не претендує або надати відповідні документи, підтверджуючі, що він звернувся до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини. Для вирішення цього питання позивачу надано термін 20 днів з дня одержання вищевказаного листа (а.с.11). Грошова оцінка земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,89 га, яка розташована на території Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області складає 48106,26 грн. (а.с.13). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). З листа в.о. завідувача Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. (№5320/02-14 від 24.11.2015 року), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON], була заведена спадкова справа №815/2015. 04.09.2015 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], який згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 21.08.2015 року №3264, був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою на день його смерті, тобто спадщину прийняв фактично (ст.1268 ЦК України). При заведенні спадкової справи була зроблена Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №41396196 від 04.09.2015 року, згідно якої був виявлений заповіт від імені [PERSON], [INFO], посвідчений Бірківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 02.06.2009 року за №13. Зі слів [PERSON] заповіт був посвідчений на користь [PERSON] на все майно. 04.09.2015 року за №4280/02-14 нотаріальною конторою був направлений лист на ім'я [PERSON] про те, що він є спадкоємцем за заповітом, але спадщину в установлений законом строк він не прийняв та згідно ст.1272 ЦК України має право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 25.09.2015 року за вх. №3760/02-14 на електронну пошту нотаріальної контори надійшла копія ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23.09.2015 року (справа №525/1163/15-ц) про відкриття провадження. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось (а.с.а.с.55-59). З листа УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області №5446/02 від 14.12.2015 року вбачається, що надати відомості про те, з якого часу [PERSON], 1928 р.н., проводилась виплата пенсії, немає можливості, так як в зв'язку з переїздом пенсійна справа направлена до м. Харкова в січні 2010 року (а.с.65). З довідки, виданої виконкомом Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №339/02-24 від 18.09.2015 року та з виписок з погосподарської книги №6 за 2006-2010 роки вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №6 за 2006-2010 роки по Бірківській сільській раді, особовий рахунок [NUMBER] в будинку по [ADDRESS] до 2009 року проживала [PERSON], 1928 р.н. (а.с.а.с.67,68,70,71). З листа УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області №5673/02 від 31.12.2015 року вбачається, що [PERSON], 1928 р.н., перебувала на обліку у УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області з 18.01.1983 року по 31.10.2009 року та з 01.10.2011 року по дату смерті [INFO] (а.с.86). Тобто, з даної інформації вбачається, що з 01.10.2011 року по день смерті [INFO] [PERSON] отримувала пенсію за місцем свого фактичного проживання в с. Бірки Великобагачанського району, у зв'язку з чим перебувала на обліку в УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] вказали про те, що [PERSON] проживала постійно, орієнтовно з 2011 року і по день смерті разом з сином [PERSON] в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області, вони тримали господарство, син [PERSON] добре ставився до матері, умови проживання були нормальні. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. У відповідності до положень частин 1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз даних положень СК України дає підстави дійти до висновку, що положення ст.3 СК України окреслюють загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю (спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В цьому контексті слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.02.2014 року у справі №1-1/2014 вказав про те, що суб'єкт права власності, яким є заповідач (спадкодавець), на випадок своєї смерті має право шляхом вчинення заповіту розпоряджатися своєю власністю - спадщиною, до складу якої законом віднесені усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті (статті 318,1218,1233,1235,1236 ЦК України); заповідач має право призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач має право на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, на заповідальний відказ, на покладення на спадкоємця інших обов'язків, а також право на скасування заповіту тощо (частина перша статті 1235, статті 1236,1237,1240,1254 Кодексу). Як вказав Конституційний Суд України, за своєю юридичною природою свобода розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту (свобода заповіту) є одним із основоположних принципів спадкового права, при цьому, вона є абсолютною. Також, Кодексом визначені певні обмеження волі заповідача щодо права розпорядження власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обов'язкову частку у спадщині. Відповідно до ст.1241 ЦК України, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до положень ст.1269 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст.1297 ЦК України). Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України, з урахуванням змісту положень ст.ст.1216-1218,1233 ЦК України та проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.10,11,57,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі, наданих стороною позивача у справі, в своїй сукупності, разом з вищевказаними відомостями, викладеними письмовими доказами у справі, в сукупності з показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які узгоджуються між собою та не входять між собою у суперечність і об'єктивно підтверджують той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], [INFO] постійно проживали разом на час відкриття спадщини в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області. Отже, виходячи з вищевикладеного та об'єктивного підтвердження як наведеними письмовими доказами, так і в сукупності показань свідків сторони позивача, виходячи з положень ст.ст.10,11,57,60 ЦК України суд вважає, що є доведеним те, що [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], [INFO] постійно проживали разом на час відкриття спадщини в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області. Виходячи зі змісту п.3 прохальної частини позовної заяви [PERSON] (позовна вимога) (яка уточнена згідно заяви від 10.02.2016 року), того, що стороною позивача у справі доведено той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], [INFO] постійно проживали разом на час відкриття спадщини в с. Бірки Великобагачанського району Полтавської області, відповідно, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи те, що [PERSON], народження [INFO] як син спадкодавця [PERSON] згідно положень ст.1241 ЦК України незалежно від змісту заповіту має право на обов'язкову частку у спадщині, суд вважає, що є підстави для визнання в порядку спадкування за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 02.06.2009 року, реєстровий №13, після померлої [INFO] [PERSON] за [PERSON], [INFO], як спадкоємцем за заповітом, права власності на 3/4 (три четвертих) частини земельної ділянки площею 2,89 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бірківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області і належала померлій [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 22.07.2003 року Бірківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved