Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 43000 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що на праві власності їй належить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина вказаної квартири належала [PERSON], яка померла 15 листопада 2013 року. Після смерті останньої спадщину у вигляді зазначеної частки квартири прийняли її сини [PERSON] та [PERSON], а саме кожний по 1/4 частині. В червні 2014 року відповідач [PERSON] запропонував їй придбати належну йому 1/4 частину квартири, але до того як він отримає свідоцтво про право на спадщину сплатити йому 55000 грн. Погодившись на пропозицію [PERSON], 25 червня 2014 року передала йому аванс у розмірі 10000 грн., 29 вересня 2014 року в розмірі 5000 грн. та 20 жовтня 2014 року в розмірі 3000 грн. Після цього в присутності свідків також передавала відповідачу грошові кошти в розмірі 400 доларів США, 200 доларів США та 500 доларів США. 16 червня 2015 року [PERSON] взяв в неї в борг ще 500 доларів США, а взамін надав оригінал свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину вищевказаної квартири. Наразі відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу належної йому частки квартири, а також від повернення їй отриманих коштів, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення у пресі, заперечень проти позову не надав, тому справу вирішено на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу, [PERSON] належить 1/4 частина квартири № № 16 у будинку № 14 по вул. Батумській у місті Дніпропетровську. 25 червня 2014 року позивач [PERSON] передала, а [PERSON] отримав у рахунок майбутньої купівлі-продажу належної йому частки вищевказаної квартири грошові кошти в розмірі 10 000 грн., що підтверджується розпискою, в якій відповідач зобов'язався укласти договір-купівлі-продажу квартири до 25 серпня 2014 року. 29 вересня 2014 року та 20 жовтня 2014 року [PERSON] також отримав від [PERSON] в рахунок майбутньої купівлі-продажу належної йому частки квартири грошові кошти в розмірі 5000 грн. та 3000 грн. відповідно, що підтверджується розписками. З матеріалів справи вбачається, що до теперішнього часу сторони договір-купівлі продажу частки квартири [ADDRESS] не уклали, тобто відповідач ухиляється від укладення договору. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, яке видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобовязання. Таким чином внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до частини 1 статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. В силу статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Враховуючи, що між сторонами нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири укладений не був, то сплачені позивачем відповідачу грошові кошти є авансом та мають бути повернуті відповідачем у розмірі, в якому вони отримані. Отже позов у частині стягнення з відповідача грошових коштів у загальній сумі 18000 грн., факт отримання відповідачем яких підтверджується розписками, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] в іншій частині суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки факт передання позивачем відповідачу грошових коштів в іноземній валюті доларах США не підтверджений належними доказами. Суд не приймає до уваги показання допитаного як свідка [PERSON], що в його присутності позивач передавала відповідачу грошові кошти в сумі 400, 200 та 500 доларів США, оскільки факт передання грошових коштів не може підтверджуватися показами свідків, а позивач відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог суду не надала. Виходячи з наведеного, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial