Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Зміст позовних вимог та фактичні обставини. [PERSON] 27 березня 2019 року звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту родинних відносин [PERSON] , померлою [INFO] , та внесення змін до актового запису про народження. В судовому засіданні заявник, просила заявлені вимоги задовольнити. В обгрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . При зверненні до відділу реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть матері, їй було відмовлено, так як відсутні родинні відносини між ними. При реєстрації факту її народження було допущено помилку та в графі мати її ім`я зазначено [PERSON] але в інших пправовстановлюючих документах її ім`я вказане як [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин та внесення змін до актового запису про народження необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть матері з подальшим оформленням спадкових прав. На теперішній час вона не може отримати свідоцтво про смерть, оскільки в правовстановлюючих документах, які посвідчують їх родинні стосунки маються розбіжності. В адміністративному порядку вирішити дане питання не можливо. Відтак вона вимушена звернутися досуду за визнання свого не визнаного права та просить встановити факт, того що [PERSON] , померла [INFO] є її матір`ю та внести відповідні зміни до актового запису про народження. В судове засідання представник відділу реєстрації актів цивільного стану не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та в задоволенні заяви [PERSON] покладається на розсуд суду, на підставі наявних доказів. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Мотивувальна частина та застосовані правові норми. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожана особа має право на судовий захист. Свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] від 10 грудня 1937 року) засвідчено той факт, що мати заявника - [PERSON] , народился [INFO] . З копії актового запису про шлюб №11 складеного Олександрівською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 19 грудня 1951 року вбачається, що 19 грудня 1951 року [PERSON] та [PERSON] одружилися. В даному акті про шлюб в графі: прізвище до шлюбу - внесені виправлення відносно ім`я [PERSON] змінено на ім`я [PERSON] . На підставі внесених виправлень в актовий запис про шлюб №11, було видане повторно свідоцтво про шлюб ( серія [NUMBER] ) відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області від 12 червня 2007 року, яким засвідчено той факт, що [PERSON] , 19 грудня 1951 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та набула прізвища [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , виданого (повторно) відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківстької області від 15 червня 2007 року) заявник по справі [PERSON] , народилася, [INFO] , в графі мати: ім`я матері вказане - [PERSON] , батька [PERSON] . З копій: трудової книжки колгоспника [NUMBER] , картки фізичної особи - платника податків, паспорта громадянина України (серія [NUMBER] ) вбачається, що ім`я матері вказане, [PERSON] , [INFO] . Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] є донькою [PERSON] , померлої [INFO] . Також доповнили, що [PERSON] та [PERSON] є одна й та сама особа, вказуючи на те, що [PERSON] називали в народі [PERSON] , а також те, що заявник проживє разом з матір`ю, була зареєстрованою і мешкала до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи надані до суду докази, відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень заявника, свідків, суд дійшов до висновку, що [PERSON] є донькою [PERSON] , а також те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, і документи видані на прізвище (ім`я) однієї відносяться до іншої. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану наданого Шевченківським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській обалсті від 17 квітня 2019 року, вбачається, що заявник звертався з заявою про внесення змін у актовий запис про народження №15 від 06 травня 1951 року, але їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про шлюб батьків, невідповідності в свідоцтві про народження. Згідно листа Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Факт родинних відносин між заявником і її матір`ю, має юридичне значення, оскільки перешкоджає заявникові отримати свідоцтво про смерть та оформити спадкові права. У пункті 11 Постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року №7 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» (далі - Постанова №7) вказано, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести (пункт 3 Постанови №7). Відповідно до п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану (далі Правила), їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: п. 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ст.134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. П. 2.16.7 Правил, передбачено ,що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни згідно п. 2.18. зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Суд вважає встановленим неправильність запису в акті громадянського стану про народження, внаслідок допущених при його виготовленні, які не виправлені органами РАЦС, в зв`язку з чим вважає доцільним заяву задовольнити, зобов`язати відділ державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану внести зміни до них. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку , також те що встановлення зазначеного факту, має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства вона може мати право на спадщину але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав, суд дійшов до висновку,що заява [PERSON] є доведеною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved