Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Згідно позовної заяви, усних пояснень позивача в судовому засіданні, сторони 18 квітня 2010 року зареєстрували шлюб від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по тій причині, що через різницю поглядів на життя почали виникати непорозуміння та конфлікти, це призвело до напружених, відчужених відносин і спричинило відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, відповідач почав зловживати спиртними напоями і вчиняв сімейне насильство, з 29 квітня 2015 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинились, подальше подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим, сім'я розпалася. У зв'язку із зазначеними обставинами, тим, що на даний час створила нову сім'ю, позивач просить не надавати строк для примирення, оскільки таке є неможливим, розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй набуте в шлюбі прізвище, стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Спору про майно на даний час немає. Відповідач позовні вимоги визнав та вказав, що шлюб дійсно необхідно розірвати, оскільки позивач фактично створила нову сім'ю, його намагання зберегти шлюб не принесли результату, тому примирення на даний час є неможливим. На даний час має місце спір про місце проживання дитини, оскільки дружина не надає можливості бачитись з дитиною. Просить судовий збір з нього не стягувати, оскільки даний позов поданий до суду саме позивачем. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112, ст. 113 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого 18 квітня 2010 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 18 квітня 2010 року у Требуховецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №2, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON], [PERSON]. З позовної заяви, усних пояснень позивача та відповідача в судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не проживають разом, спільного господарства не ведуть, категорично заперечують щодо вжиття судом заходів для примирення подружжя, позивач створила нову сім'ю, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вказані обставини визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що позов пред'явлено позивачем і стосується лише вирішення питання про розірвання шлюбу, тому аргументи відповідача про вирішення питання про побачення з дитиною судом по суті не вирішувались, оскільки не були предметом позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved