Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Згідно рішення № 5/2019 року АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», де в п.п.1.2 визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. 19.09.2006 Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» надалі кредитор та громадянин [PERSON] ,, надалі за текстом Позичальник уклали договір кредиту № ПП333-99-К, надалі за текстом кредитний договір. Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства», назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінив найменування на АТ «Укрсоцбанк» (скорочено - АТ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого з 15.10.2019 року є АТ «Альфа Банк». Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. В порушення умов Договору, позичальник [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.02.2021 року має заборгованість: за кредитом - 1903, 91 дол. США (53176, 97 грн.), за відсотками - 2436, 21 дол. США (68044, 32 грн.), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9, 14 дол. США (255,15 грн.). З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором ПП333-99-К від 19.09.2006 року між Кредитором та Іпотекодавцями, яким є [PERSON] , (надалі за текстом - Іпотекодавець, Відповідач 1), укладено Іпотечний договір № ПП333-99-1 від 19.09.2006 року, надалі за текстом за текстом - Іпотечний договір, відповідно до якого останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 258,5 кв.м., житловою площею 66.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 202000, 00 грн. Позивач прохає звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок, загальною площею 258,5 кв.м., житловою площею 66,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ПП333-99-К від 19.09.2006 року заборгованість 121221,29 грн., а саме за кредитом - 1903, 91 дол. США (53176, 97 грн.), за відсотками - 2436, 21 дол. США (68044, 32 грн.), розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9, 14 дол. США (255,15 грн.) на користь АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача заперечує проти позовних вимог, прохає відмовити в їх задоволенні, застосувавши строк позовної давності, про що надав заяву. Третя особа в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установлений законом порядок, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, а також підтверджується наданими у справі доказами, що 19.09.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено Договір кредиту № ПП333-99К. Також, з метою забезпечення належного виконання [PERSON] за договором кредиту № ПП333-99К від 19.09.2006 року, тієї ж датою було між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № ПП333-99-І, відповідно до якого [PERSON] передала кредитору в іпотеку житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з наданою суду копії Статуту Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», Акціонерне товариство «УКСОЦБАНК» припинив свою діяльність шляхом приєднання до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», таким чином Позивач є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «УКСОЦБАНК». Згідно приписів частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, як вбачається із судового рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15.09.2017 року, за позовом Публічного акціонерного товариства «УКСОЦБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було позов задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Оріхівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 09.02.1996 року, ІПН [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» (ЄДРПОУ 00039019, п/р [NUMBER] в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3002 доларів США 24 цента, що еквівалентно згідно курсу НЮУ станом 26.11.2015 року 71368 грн. 14 коп. На зазначене судове рішення була подана апеляційна скарга, яка за результатами апеляційного перегляду, згідно постанови апеляційного суду Запорізької області від 20.12.2017 року рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 вересня 2017 року скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. За результатами касаційного розгляду за скаргою ПАТ «УКРСОЦБАНК», Друга судова палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду постановою від 13 лютого 2019 року постанову апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року змінено, та вказано, що позов Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню з підстав, викладених у мотивувальній частині. Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.02.2019 року, що останній платіж за кредитним договором [PERSON] здійснив17 листопада 2011 року, тому відповідно до пункту 4.5 цього договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив, через 90 днів після сплати боржником останнього платежу, тобто 17 лютого 2012 року, проте з позовом до суду ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось лише 15 березня 2016 року. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зістаттею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другоїстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Встановлено, що згідно з умовами кредитного договору сторонами погоджено строк виконання зобов`язань за цим договором - кінцевий строк повернення кредиту - 18 вересня 2021 року, так і строки виконання окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів) (пункт 1.1.2. кредитного договору). Звертаючись у березні 2016 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у рахунок дострокового погашення усієї заборгованості за кредитним договором, банк використав своє право згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК Українита пунктом 2.3.3. кредитного договору вимагати дострокового повернення частини позики у сумі 71368,14 грн. та змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором. Так, відповідно достатті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четвертастатті 267 ЦК України). 13 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами(частина першастатті 252 ЦК України). Згідно ізстаттею 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки у спірному кредитному договорі сторони не врегулювали питання щодо строку позовної давності, тому в цьому разі підлягає застосуванню загальний строк позовної давності. З огляду на те, що банк змінив строк виконання зобов`язання і цим же одночасно також змінив момент початку перебігу позовної давності ,звернувшись у березні 2016 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у рахунок дострокового погашення усієї заборгованості за кредитним договором, а до суду з цим позовом звернувся у квітні 2021 року, банк пропустив строк позовної давності щодо вимог звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахованої в межах строку кредитного договору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed