overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 8 вересня 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на життя, постійні сварки. Навесні 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо та не ведуть спільного бюджету. Вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, залишивши їй прізвище Іванова. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, також надав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 8 вересня 2007 року. Шлюб\~ зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 726. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Навесні 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід залишити\~«Іванова». Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі в період з 14 лютого 2006 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу 17 лютого 2012 року дитина проживає разом із нею. Відповідач життям сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні, нехтує своїми обов'язками. У зв'язку з цим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, тому суд розглядає справу на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради [PERSON] у судовому засіданні вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, а також заслухавши висновок прокурора, яка вважала необхідним позбавити відповідача батьківських прав, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 14 лютого 2006 року по 17 лютого 2012 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає разом із позивачем, на її утримання рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання сина [PERSON] Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради є доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Зокрема згідно з вказаним висновком [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, його здоров'ям не цікавиться, аліменти на його утримання з червня 2012 року не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає. Відповідач доказів на спростування наведеного суду не надав. Частиною 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені\~\~судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи, що досліджені докази по справі доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітнього сина [PERSON], суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде таким, що відповідає інтересам дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло йому належить двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрована його колишня дружина [PERSON], шлюб з якою розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2012 року. В 2014 році відповідач зібрала свої речі та виїхала з належної йому квартири до своїх родичів за адресою: [ADDRESS]. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. За цих підстав позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 44 у будинку № 19 по пр. Миру в м. Дніпропетровську. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена, заперечень проти позову, а також доказів на спростування доводів позивача не надала, тому справу вирішено на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Третя особа - Індустріальний районний відділ в місті Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 серпня 2006 року позивачу належить квартира за адресою: [ADDRESS]. 20 липня 2010 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] 11 січня 2011 року відповідач була зареєстрована в квартирі позивача. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з актів від 7 листопада 2014 року та 8 грудня 2015 року відповідач з квітня 2014 року не проживає в спірній квартирі. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі з квітня 2014 року, тобто понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, доказів про наявність поважних причин її не проживання в цій квартирі не надала, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 44 у будинку № 19 по пр. Миру в місті Дніпропетровську. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 10.10.2013 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні 03.08.2013 року ДТП, внаслідок якої потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження та перебувала у зв'язку із цим з 03.08.2013 року по 07.08.2013 року на стаціонарному лікуванні у Рокитнянській ЦРЛ. Вартість лікування потерпілої становить 1431.65 грн., які власне і просить стягнути з відповідача на користь фінансового управління Рокитнянської РДА. Будучи засудженим відповідно до вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 10.10.2013 року до покарання у вигляді позбавлення волі та відбуваючи покарання, [PERSON] зявитися у судове засідання не зміг, а тому суд ухвалив зі згоди представника позивача провести розгляду спору по суті без участі відповідача. При цьому судом береться до уваги обставина вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та його заява на адресу суду, якою він по суті позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені у позові обставини, та просив його задовольнити. В судому засіданні встановлено, що за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 10.10.2013 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні 03.08.2013 року ДТП, внаслідок якої потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження та перебувала у зв'язку із цим з 03.08.2013 року по 07.08.2013 року на стаціонарному лікуванні у Рокитнянській ЦРЛ. Вартість лікування потерпілої становить 1431.65 грн. На підставі ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого і що має місце у даній справі. Тобто, вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. Позивач звільнений від судового збору, а тому останній необхідно стягнути на користь держави у відповідності до ст.88 ЦПК України в сумі 243.60 грн. з відповідача у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 4 у будинку № 127 по проспекту імені газети Правда в місті Дніпропетровську, посилаючись на те, що з народження вона проживає в квартирі № 4 у будинку № 127 по проспекту імені газети Правда в місті Дніпропетровську, право користування якою згідно з даними Комунального виробничого житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району мають також відповідачі по справі - її мати та сестра. Але з 2007 року [PERSON] в цій квартирі не проживає, а [PERSON] взагалі ніколи не проживала. Їх місцезнаходження їй не відомо. З 1998 року її опікуном була призначена бабуся [PERSON], яка померла у 2013 році. Зі слів останньої [PERSON] була усиновлена та вивезена за кордон. Відповідачі квартплату та комунальні послуги не сплачують, перешкоди в користування спірною квартирою їм ніхто не чинить. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися в порядку, встановленому цивільним процесуальним законом, у зв'язку з чим справу вирішено в їх відсутність на підставі наявних даних та доказів у заочному порядку. Треті особи - Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області та Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Індустріального району явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, заперечень проти позову не надали. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач проживає та зареєстрована в квартирі № 4 у будинку № 127 по проспекту імені газети Правда в місті Дніпропетровську. Як вбачається з довідки Комунального виробничого житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району право користування вказаною квартирою, крім позивача, мають також [PERSON] та [PERSON] Згідно з актами, складеними жильцями будинку № 127 по проспекту імені газети Правда в м. Дніпропетровську, [PERSON] в квартирі № 4 цього будинку не проживає з 1997 року, а [PERSON] ніколи не проживала. Відповідно до частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.\~\~ Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків провадиться у судовому порядку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад шести місяців без поважних причин, суд вважає можливим позов задовольнити, визнати відповідачів такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням. У зв'язку з задоволенням позову відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 12 липня 2008 року в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 499, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В липні 2015 році припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. Вважає, що примирення між нею і відповідачем неможливе. Сторони в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. \~Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2008 року. Шлюб\~ зареєстрований в Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 499. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В липні 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, їх категоричне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що відповідачем відповідно до ст. 113 СК України не надано заяву про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу слід залишити «Горяна». Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 14 липня 2006 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 482, посилаючись на те, що від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя між ними погіршилося, оскільки відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає, що примирення між ними неможливе. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 липня 2006 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 482. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В 2014 році сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.\~\~\~\~ Виходячи з фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, всіх обставин життя сторін, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід залишити Масюткіна. Згідно зі статтею 88 ЦПК України\~суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 15 липня 2011 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 493, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення господарства. З моменту народження дитини шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2011 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви, з часу народження дитини шлюбні відносини між сторонами припинені. Сторони вживали заходів щодо примирення, але примирення між ними не відбулося. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, їх категоричне небажання зберегти сім'ю, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачу за її заявою слід відновити дошлюбне «Лукянчук». Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 15 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 74, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, постійно виникали сварки і непорозуміння. Взимку 2012 року вона зустріла іншого чоловіка, якого покохала та 21 жовтня 2013 року народила дочку [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність та залишити їй прізвище Шибаєва, зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені в 2015 році. Відповідач [PERSON], який відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії, про час і місце судового розгляду був повідомлений, надіслав заяву, в якій просив розлучити його з [PERSON] Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. \~ \~ \~ \~ Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2011 року. Шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 74. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З заяви позивача вбачається, що в 2015 році вони припинили з відповідачем шлюбні відносини, примиритися не бажають. \~ \~ \~ \~ Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід залишити\~«[PERSON]». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved