overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Згідно позовної заяви, 23.05.2013 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 53. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та різне ставлення до подружніх обов'язків, що призвело до втрати поваги один до одного. Позивачка переконана, що подальше спільне сімейне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати без надання строку на примирення, про що зазначив в поданій ним заяві про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з доводів позовної заяви, сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, припинили подружні стосунки і тривалий час як подружжя не проживають через різні погляди на сімейне життя та обов'язки та відсутність взаєморозуміння, що виключає примирення та збереження сім'ї. Відповідач [PERSON] вказаного не заперечував та також наполягав на розірванні шлюбу, зазначивши це в поданій ним заяві. Тому, встановивши дійсні обставини життя подружжя - відсутність розуміння одне одного та втрату почуттів необхідних для спільного проживання, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе, що робить недоцільним зупинення справи для надання їм строку на примирення. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає до стягнення з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно позовної заяви 28 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 30 вересня 2017 року в сумі 26833,86 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1335,47 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 20344,40 грн; заборгованості за пенею та комісією 3400 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов договору надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1253,99 грн., - (процентна складова), які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1600 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача задоволеними бути не можуть, бо позивачем в обгрунтування позовних вимог вказано, що 28 лютого 2012 року між [PERSON] та Публічним Акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, про що свідчить текст договору, де вказані персональні дані боржника - [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Криничанським РО 27 лютого 2008 року. Проте даний паспорт належить не [PERSON], а [PERSON], який не є відповідачем по справі. Таким чином судом встановлено, що позивачем не надано доказів існування відповідача [PERSON], що позбавляє суд можливості застосування вимог ст. 1050 ЦК України і задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Згідно позовної заяви, 29.08.2003 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницького області, актовий запис № 200. Від шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Як наслідок сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивачка переконана, що подальше спільне сімейне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, суперечитиме їх інтересам, тому просить шлюб розірвати. Сторони надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка в поданій заяві свої позовні вимоги підтримала, відповідач такі вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 081309, сторони по справі зареєстрували шлюб 29.08.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницького області, актовий запис № 200. Від шлюбу останні мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження серії І-БВ № 164819 від 23.03.2004 року, серії 1-БВ № 137414 від 13.07.2010 року. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд встановив, що сторони по справі не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Згідно позовної заяви, 29.10.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2121. Подружнє життя не склалося по тій причині, що не зійшлись характерами, тривалий час немає спільних інтересів, що призвело до втрати почуття поваги та любові, спільних дітей від шлюбу немає, спільного господарства не ведуть, разом не проживають з 07.04.2010 року, їх сім'я розпалася і перебування у шлюбі є формальністю, на даний час знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка перебуває в стані вагітності, тому просить шлюб розірвати, спору відносно майна немає, судові витрати просить з відповідача не стягувати. В судове засідання позивач, представник позивача не зявились, згідно поданих заяв позов підтримали, просять його задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутність. В судове засідання відповідач не з'явилась, подала до суду заяву згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала та вказала, що з позивачем не проживає 4 роки, спільних дітей немає, спільного господарства не ведуть, спір про майно відсутній, на даний час знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком і мають з ним спільну дитину, тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], громадянин Республіки Білорусь, та [PERSON], [INFO], громадянка України, 29.10.2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №2121, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]». Згідно письмових заяв позивача, відповідача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не проживають разом близько 4 років, кожен із них фактично має іншу сім'ю, тому враховуючи вказані обставини суд вважає, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно позовної заяви, 30.06.1998 року сторони уклали шлюб. У шлюбі в позивачки з відповідачем народилося троє дітей: син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] 14.05.2011 року, які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Після народження сина [PERSON] позивачка не зверталася до суду із заявою про збільшення розміру аліментів, оскільки періодично мирилася з відповідачем, він надавав їй незначну матеріальну допомогу на утриманя дітей, в тому числі на молодшого сина. Враховуючи вищевикладене, позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина. Позивачка в судове засідання не зявилась, позовні вимоги підтримує, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, проти позову не заперечує, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є його батьком. Встановлено, що позивачка та відповідач на даний час проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з матірю [PERSON] Батько дитини належної матеріальної допомогу на її утримання не надає. Відповідно до розяснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. З урахуванням наведеного, майнового стану сторін, стану здоров'я дитини та платника аліментів, визначений законом розмір аліментів, що можуть утримуватись з платника відповідно до норм СК України, суд вважає, що вимоги позивачки слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Згідно позовної заяви 31 жовтня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Требуховецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, від шлюбу мають дочок [PERSON], [INFO], та Юліану, [INFO]. Подружнє життя не склалося по тій причині, що не зійшлись характерами, тривалий час немає спільних інтересів, через різницю поглядів на життя почали виникати непорозуміння та конфлікти, що призвело до напружених відносин в сімї, фактично з 2013 року проживають окремо, їх сімя розпалась, тому позивач просить шлюб розірвати та залишити набуте в шлюбі прізвище «Мельник», стягнути судові витрати з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, вказавши, що шлюб має формальний характер, спільне господарство не ведуть, бо разом не проживають з 2013 року, спільним сімейним побутом не повязані, спору відносно майна та місця проживання дітей на даний час немає, строк для примирення просить не надавати, оскільки збереження сімї є неможливим. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає, оскільки фактично як сімя не проживають з 2013 року, спільне господарство не ведуть, строк для примирення просить не надавати, оскільки збереження сімї є неможливим у звязку з чим шлюб необхідно розірвати, спору відносно майна та місця проживання дітей на даний час немає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ч. 2 ст. 112, ст. 113 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них; особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія І-БВ №133777, виданого повторно 21 травня 2015 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 31 жовтня 1999 року у Виконавчому комітеті Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №11, прізвище дружини після одруження «Мельник». З поданих сторонами письмових заяв вбачається, що вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають разом з 2013 року, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON] 03 вересня 2006 року у Дзвинячанській сільській раді Збаразького району Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 6. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникали сварки, що призвело до того, що більше року фактично не підтримують подружні стосунки. Між ними склались неприязні стосунки, в результаті чого їхнє спільне життя стало неможливим і з початку 2014 року вони не проживають разом і фактично розірвали подружні відносини. Поновлювати їх наміру не має, просить шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON]. Також зазначає, що син після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивачка згідно письмової заяви від 11.12.2015 року позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно письмової заяви, що надійшла до суду 08.12.2015 року просить справу слухати у його відсутності, позов про розірвання шлюбу визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, в сімї у сторін виникали сварки, скандали, в результаті чого на початку 2014 року вони припинили подружнє життя, з того часу проживають окремо. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], 03 квітня 1982 року у виконавчому комітеті Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області він зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис № 7. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, па підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 2006 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення не згоден, просить шлюб розірвати. Згідно письмової заяви позивача від 09 березня 2016 року позов підтримує, посилаючись на обставини, закладені в позові. Згідно письмової заяви відповідачки від 09 березня 2016 року позов визнає, зазначає, що подружні відносини між сторонами припинені 10 років назад. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, в сім'ї у сторін мали місце сварки, в результаті чого з 2006 року подружні відносини не підтримують. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON] 05 березня 1994 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований у Ногачівській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між ним та відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідачка постійно нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки, що призвело до того, що більше року вони фактично не підтримують подружні стосунки. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Між ним та відповідачкою склались неприязні стосунки, в результаті чого їхнє спільне життя стало неможливим і з початку 2014 року з відповідачкою вони не проживають разом і фактично розірвали подружні відносини. Спільне господарство вони не ведуть, подружні стосунки з відповідачкою припинено і поновлювати їх наміру не має. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, закладені в позові. Відповідачка позов визнала, підтвердила ті обставини, що зазначені позивачем, проти зупинення розгляду справи для примирення, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, з весни 2014 року сторони подружні стосунки не підтримують з причин постійних сварок в сімї, різних поглядів на шлюб, сім'ю. Сторони на примирення категорично не згодні. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON] 07 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], діти проживають з нею, на їх утримання отримує від відповідача щомісячну грошову допомогу. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі сторони неодноразово змушені були проживати окремо, оскільки відповідач не мав постійної роботи в м. Нетішин. Працюючи в різних підприємствах, він часто їздив у відрядження в різні регіони України. Починаючи з 2011 року став їздити на заробітки, в тому числі і до Росії. Під час останнього приїзду додому весною 2014 року з Росії, де він працював останнім часом, відповідач був як з нею, так і з дітьми не щирим. Уникав розмов щодо свого чергового відїзду, не повідомляв куди збирається їхати, не повідомляв про період на який він збирається поїхати. З огляду на таку поведінку відповідача у неї склалось враження, що він їде назавжди - поведінка та розмова, що відбулась між ними підтвердили її передчуття. Вона не могла зрозуміти причину такої поведінки відповідача, але розуміла, що їхня сімя розпалась. Після відїзду в квітні 2014 року до Росії відповідач перестав цікавитись ними, став уникати телефонних розмов з нею, в липні 2014 року практично припинив допомагати їм матеріально. З часом вона змушена була навіть подати заяву про стягнення аліментів на утримання дітей. Після винесення судом рішення про стягнення аліментів на дітей відповідач почав матеріально їм допомагати, але поновлювати подружні сімейні стосунки, які було припинено в квітні 2014 року не збирається - повідомив, що повертатись до них в м. Нетішин також не збирається. Фактично їхня сімя розпалась, подальше збереження її є нераціональним, шлюб слід розірвати. Просить ухвалити рішення, яким шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити її прізвище [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, які закладені в позові. Відповідач згідно письмової заяви від 10 червня 2015 року, що надійшла до суду 24 червня 2015 року позов визнав, справу просить розглядати у його відсутності. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, сторони в квітні 2014 року припинили шлюбні стосунки, з того часу проживають окремо. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved