Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулась [PERSON] в особі представника [PERSON] до Державного реєстратора Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк І.С., ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», [PERSON] , приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Олійник Л.М., в якій просить: - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42763566, яким зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»; скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 27696165 від 30.08.2018, внесений державним реєстратором Бурдюк І.С. філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42763566 від 30.08.2018 щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»; - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , серія та номер 2550, виданий 17.09.2018 приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Олійник Л.М., укладений між ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» та [PERSON] ; скасувати запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 27956620 від 17.09.2018, внесений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Олійник Л.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43046129 від 17.09.2018 щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] ; - витребувати квартиру [ADDRESS] з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] ; - стягнути солідарно з Державного реєстратора Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк І.С., ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану неправомірним позбавленням її права власності на квартиру [ADDRESS] у розмірі 90 000,00 грн.; - покласти судові витрати на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.06.2011 між [PERSON] та ПАТ «АСТРА БАНК» укладено кредитний договір № 400100025500003, згідно якого [PERSON] для оплати за квартиру [ADDRESS] , надано кредит у розмірі 200 000,00 грн. строком з 02.06.2011 по 02.06.2031. Та з метою забезпечення виконання зобов`язання [PERSON] щодо погашення кредиту за даним договором, того ж дня між [PERSON] та ПАТ «АСТРА БАНК» укладено іпотечний договір 400100025500003/І, предметом якого є зазначена квартира. На сьогоднішній день [PERSON] на погашення кредиту сплачено 148 000,00 грн., тобто непогашена сума кредиту становить 52000.00 грн. У період 2011-2013 роки відповідно до умов кредитного договору [PERSON] сплачувала відповідні платежі на користь ПАТ «АСТРА БАНК», а починаючи з 2014 року - на користь АТ «Дельта Банк», яке набуло прав та обов`язків кредитора за кредитним договором. 17.09.2018 ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» за договором купівлі-продажу продала зазначену квартиру [PERSON] . Набуття права власності зазначеного товариства на квартиру виникло у зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 400100025500003, право вимоги перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» у зв`язку з укладенням з АТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу № 583/К від 04.06.2018 майнових прав, в забезпечення яких був укладений договір іпотеки. [PERSON] не отримувала жодних повідомлень про відступлення ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням, про усунення порушення основного зобов`язання або умов іпотечного договору, про наміри укладення договору купівлі-продажу зазначеної вище квартири. В порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» [PERSON] взагалі не було повідомлено про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням ТОВ «ФК «Стандарт кепітал». Також [PERSON] не отримувала письмової вимоги іпотекодержателя та повідомлення про вручення поштового відправлення, що є невиконанням п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013. Державна реєстрація права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» відбулась без дотримання положень ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку», а тому рішення про реєстрацію права власності є протиправним та підлягає скасуванню. Наявність та розмір спричиненою моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що вона перенесла значні моральні страждання та нервовий стрес внаслідок незаконного позбавлення її права власності, втратила душевний спокій, змушена витрачати значні зусилля для відновлення її порушеного права, стан її здоров`я погіршився, вона знаходиться у стані постійного стресу (а.с.2-11 т.1). Ухвалою суду від 01.10.2018 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.79-80 т.1). Ухвалою суду від 01.10.2018 за заявою [PERSON] в особі представника [PERSON] про забезпечення позову, вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири [ADDRESS] до набрання рішенням суду законної сили (а.с.81-82 т.1). Відповідач ТОВ «ФК Стандарт кепітал» 19.11.2018 подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з тих підстав, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством, а отже, позовну заяву подано без додержання вимог ст. 177 ЦПК України (а.с.100-101 т.1). Ухвалою суду від 23.01.2019 у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» про залишення позову без розгляду відмовлено, та позивачу наданий строк на усунення недоліків позовної заяви (а.с.128-129 т.1). На виконання ухвали суду від 23.01.2019 представник позивача адвокат Потерайло А.М. надав документи на підтвердження доплати судового збору у розмірі 1409,60 грн. (а.с.131 т.1). Відповідач ТОВ «ФК Стандарт кепітал» подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на виконання умов договору відступлення права вимоги укладеним між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Стандарт кепітал» за іпотечним договором, ТОВ «ФК Стандарт кепітал» направило на адресу позичальника за кредитним договором - [PERSON] вимогу № 07/06/18-04 від 07.06.2018, в якій повідомило про здійснення відступлення права вимоги (про зміну кредитора у зобов`язанні з повернення грошових коштів за кредитним договором), в якій зазначило, що у випадку непогашення боржником ( [PERSON] ) заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, ТОВ «ФК Стандарт кепітал», як Іпотекодежатель, має право та намір задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки третім особам. Оскільки боржник за кредитним договором не погасив заборгованість за цим договором протягом вказаного у вимозі строку. ТОВ «ФК Стандарт кепітал» скористалось передбаченим законом та Іпотечним договором правом та звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за ТОВ «ФК Стандарт кепітал» право власності на предмет іпотеки, а пізніше, за договором купівлі-продажу квартири - продало спірне нерухоме майно іншій особі - [PERSON] . Твердження [PERSON] про те, що вона не отримувала вимоги Іпотекодержателя про погашення заборгованості спростовується доказами направлення зазначеної вимоги на адресу [PERSON] та отримання нею цієї вимоги (відповідні опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладна про поштове відправлення за № 6100303876487 та лист заступника директора ХД ПАТ «Укрпошта» № 21-Б-14251 від 26.07.2018). (а.с.165-166). Позивач [PERSON] в собі представника адвоката Потерайла А.М. подала відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, зазначивши, що первісний іпотекодержатель - АТ «Дельта Банк» відповідно до умов іпотечного договору був зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня підписання договору відступлення права вимоги за іпотечним договором надіслати повідомлення боржнику [PERSON] про здійснення новому іпотекодержателю - ТОВ «ФК Стандарт кепітал» відступлення права вимоги за договором, проте ПАТ «Дельта Банк» жодних повідомлень позивачу не надсилав. Позивач посилається на порушення проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, а саме, п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013, оскільки [PERSON] не отримувала письмової вимоги іпотекодержателя та повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто вимоги Порядку щодо надання документу, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя, не виконано. 13.06.2018, коли начебто [PERSON] отримала поштове відправлення № 6100303876487, вона взагалі не знаходилась на території України (а.с.183-187 т.1). Ухвалою суду від 08.05.2019 за клопотанням представника позивача Потерайла А.М. про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Людмили Михайлівни належним чином завірену копію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 17.09.2018 між ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» та [PERSON] , а також належним чином виготовлені та завірені копії всіх документів, на підставі яких було укладено та посвідчено зазначений договір купівлі-продажу квартири; витребувано у Департаменту реєстрації Харківської міської ради належним чином завірені копії документів реєстраційної справи, на підставі яких 30.08.2018 Державний реєстратор Філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк Ірина Сергіївна прийняла рішення та зареєструвала право власності за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (а.с. 207-208 т.1). Відповідач ТОВ «ФК Стандарт кепітал» подав заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких зазначає, що позивач жодним чином не спростував викладені у відзиві ТОВ «ФК Стандарт кепітал» на позовну заяву доводів, жодних обґрунтованих доводів з приводу законності та підставності позовних вимог по справі а також належних та допустимих доказів позивач суду не надав. Вказав, що твердження позивача про те, що саме АТ «Дельта Банк» повинен був повідомити [PERSON] про відступлення права вимоги, та неотримання [PERSON] такого повідомлення від Банку є значним порушенням умов договору відступлення прав за іпотечним договором та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», є помилковим, оскільки з положень ст. 24 Закону України «Про іпотеку», ст. 516 ЦК України не вбачається, новий чи попередній Іпотекодержатель повинен повідомити про заміну кредитора у зобов`язанні. Важливим та обов`язковим є факт повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, що й мало місце у цьому випадку. Позивач не навела належним та допустимих доказів на спростування факту надіслання їй повідомлення про заміну кредитора (а.с.254-255 т.1). 15.07.2019 [PERSON] , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] , на обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу між нею та [PERSON] , посвідченого 28.09.2018 приватним нотаріусом ХМНО Бистрицькою А.П. р. № 1578. Ніяких перешкод для придбання нею спірної квартири не було (а.с.15-16 т.2). Ухвалою суду від 19.09.2019 залучено [PERSON] до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на квартиру. У задоволенні клопотання представника позивача Потерайло А.М. про залучення до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , відмовлено (а.с.70-71 т.2). 11.11.2019 [PERSON] в особі представника адвоката Потерайла А.М. звернулась до суду з уточненою позовною заявою до ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал», [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державний реєстратор Філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк Ірина Сергіївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Людмила Михайлівна, про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, в якій просить: - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42763566, яким зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»; скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 27696165 від 30.08.2018, внесений державним реєстратором Бурдюк І.С. філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42763566 від 30.08.2018 щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»; - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , серія та номер 2550, виданий 17.09.2018 приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Олійник Л.М., укладений між ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» та [PERSON] ; скасувати запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 27956620 від 17.09.2018, внесений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Олійник Л.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43046129 від 17.09.2018 щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] ; - стягнути солідарно з ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану неправомірним позбавленням її права власності на квартиру [ADDRESS] у розмірі 90 000,00 грн.; - витребувати квартиру [ADDRESS] з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] , посилаючись на доводи, викладені у первісній позовній заяві (а.с.143-155 т.2). Ухвалою суду від 11.11.2019 прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] , залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , виключено з учасників справи відповідача приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Олійник Л.М. (а.с.193-194 т.2). Ухвалою суду від 12.03.2020 зобов`язано Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради надати до суду належним чином завірені копії документів реєстраційної справи, на підставі яких 30.08.2018 Державний реєстратор Філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк Ірина Сергіївна прийняла рішення та зареєструвала право власності за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (а.с.14-15 т.3). 25.11.2019 [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.42-44 т.3). На обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на те, що вона є добросовісним набувачем спірної квартири, та набула право власності на зазначену кватиру на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.09.2018, укладеним між нею та [PERSON] . Згідно п. 1 вказаного договору спірна квартира належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.09.2018 приватним нотаріусом ХМНО Олійник Л.М. за р. № 2550, та державну реєстрацію права власності проведено 17.09.2018. Пунктом 6 договору купівлі-продажу квартири від 28.09.2018 встановлено, що за даними Єдиних та Державних реєстрів заборона відчуження квартири відсутня. Нотаріусом перевірено відсутність даних про продавця та покупця у переліку осіб, щодо яких застосовані санкції, передбачені ст. 4 Закону України «Про санкції». Відомості щодо покупця та продавця в Єдиному реєстрі боржників відсутні. Приватним нотаріусом встановлено дієздатність сторін договору, належність [PERSON] відчужуваної квартири. Право власності [PERSON] підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.09.2018 та право власності [PERSON] на спірну квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. [PERSON] зазначає, що до посвідчення договору купівлі-продажу квартири вона разом з чоловіком оглядали її, в квартирі ніхто не проживав та не був зареєстрований, після оформлення купівлі-продажу квартири вона разом із сім`єю заселилася до неї, зробила ремонт, вони і на теперішній час мешкають у вказаній квартирі, сплачують комунальні платежі. Колишній власник квартири [PERSON] в ній не мешкала, комунальні платежі не сплачувала, що призвело до утворення великої заборгованості. Ухвалою суду від 21.05.2020 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] в особі представника адвоката Потерайло Антона Миколайовича, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт кепітал», [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державний реєстратор Філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк Ірина Сергіївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Людмила Михайлівна, про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на квартиру (а.с.48-49 т.3). Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Потерайло А.М. подала відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, а первісний позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі (а.с.55-60 т.3). Відзив обґрунтований тим, що [PERSON] не отримувала жодних повідомлень про відступлення ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням, а так само, і вимог про усунення порушення основного зобов`язання або умов іпотечного договору, повідомлень про наміри укладення договору купівлі-продажу квартири. 04.10.2018 державним реєстратором Департаменту реєстрації ХМР на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 внесено відомості про арешт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . 28.09.2018 у проміжок часу з моменту подачі цивільного позову та заяви про забезпечення позову та винесення ухвали про арешт майна [PERSON] уклав договір купівлі-продажу спірної квартири з [PERSON] . Отже, будучи власником спірної квартири, позивач не відчужувала її [PERSON] , а продавець [PERSON] не мав майнових прав на квартиру, оскільки не набув право власності на квартиру, так як первісна реєстрація права власності а ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» була незаконна, тобто квартира вибула з власності [PERSON] не з її волі. Сторона позивача не погоджується з тим, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири, оскільки рішення про реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» є протиправним та підлягає скасуванню. Ухвалою суду від 16.07.2020 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.73-74 т.3). В судовому засіданні представник позивача адвокат Потерайло А.М. позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, зазначивши, що [PERSON] не отримувала жодних повідомлень про відступлення ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням, що підтверджується повідомленням Харківської дирекції АТ «Укрпошта», та не могла отримати, оскільки 24.04.2017 виїхала за кордон та до України не поверталась, що підтверджується листом Державної прикордонної служби України, також [PERSON] не направлялось повідомлення ТОВ ФК «Стандарт кепітал» про намір відчужити квартиру. ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» протиправно, з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру, яка в подальшому незаконно була відчужена [PERSON] , та згодом [PERSON] . Позивач має право витребувати належну їй квартиру від відповідача [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки квартира вибула з володіння позивача не з її волі, та з цих підстав право власності на квартиру за [PERSON] не потрібно скасовувати, та обраний позивачем спосіб захисту відповідає закону. Просив стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати, у тому числі і на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн., надавши докази понесених витрат на правничу допомогу. Представник відповідача [PERSON] адвокат Хряпинська С.С. проти позовних вимог [PERSON] заперечувала у повному обсязі, наполягала на задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що стороною позивача дії державного реєстратора щодо реєстрації за ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» права власності на спірну квартиру не оскаржуються, право власності за ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» на спірну квартиру не оспорюється. Позивач [PERSON] належим чином повідомлена про відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором ТОВ «ФК «Стандарт кепітал», що підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, та підроблення цих доказів у встановленому законом порядку судом не встановлено, крім того відповідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Вказала, що з 2017 [PERSON] у спірній квартирі не мешкає, по теперішній час перебуває в Російській Федерації, про зміну свого місця проживання не повідомляла, не повідомляла, що виїхала за межі країни. Договір купівлі-продажу майнових прав, за яким ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» набуло право вимоги за кредитним та іпотечними договорами укладався за результатами відкритих торгів (аукціону), та цей договір не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, і такої вимоги стороною позивача не ставиться. Докази спричинення позивачу моральної шкоди відсутні. [PERSON] за кредит не сплачувала з 2017 року по теперішній час, і докази на підтвердження зворотного відсутні. Позивач [PERSON] не має права, відповідно до закону, ставити вимогу про витребування належної [PERSON] на праві власності спірної квартири, оскільки не є власником вказаної квартири, нею не заявлено вимоги про визнання за нею права власності на цю квартиру, і вона не просить скасувати зареєстроване право власності на квартиру за [PERSON] . Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, 02.06.2011 між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 400100025500003, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 200 000,00 грн. на строк з 02.06.2011 по 02.06.2031 на оплату нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , зі сплатою щомісячно процентів за користування кредитом у розмірі 16,9% річних, які нараховуються та сплачуються починаючи з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом (а.с.18-27 т.1). З метою забезпечення виконання за кредитним договором № 400100025500003, 02.06.2011 між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 400100025500003/І, відповідно до умов якого [PERSON] (Іпотекодавець) зобов`язаний повернути ПАТ «АСТА БАНК (Іпотекодержателю) до 02.06.2031 включно фактично отримані у відповідності до умов кредитного договору кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн.; сплачувати щомісячно в порядку визначеному кредитним договором проценти а користування кредитними коштами у розмірі 16,9% річних (а у разі зміни розміру процентів за користування кредитними коштами - у розмірі, визначеному відповідним договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору), тощо. Заставна вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 308000,00 грн. Пунктом 2.10. Іпотечного договору визначено, що Іпотекодержатель може відступити права за цим Договором третій особі без отримання згоди Іпотекодавця. Іпотекодержатель у такому випадку зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити Іпотекодавця про відступлення прав за цим Договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель набуває право стягнення заборгованості за рахунок предмета іпотеки у випадках, встановлених Законом України «Про іпотеку» та/або неналежного виконання Іпотекодавцем кредитного договору, якщо кредит не буде погашений у термін, визначений кредитним договором, не сплачені у термін проценти (або їх частина), штрафні санкції і витрати, пов`язані з його виконанням (п.2.12). При частковому виконання Іпотекодавцем забезпечених іпотекою зобов`язань, іпотека зберігається у повному обсязі (п.2.13). У випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань по кредитному договору, Іпотекодержатель має право перевести на себе право власності на предмет іпотеки і рахунок виконання основного зобов`язання за кредитним договором № 400100025500003 від 02.06.2011 або від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, передбаченому розділом V Закону України «Про іпотеку» (п.2.15). Пунктом 3.1 іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, виконання яких забезпечено іпотекою за цим договором, звернути стягнення на предмет іпотеки та отримати у повному обсязі задоволення своїх вимог переважно перед іншими кредиторами у порядку та спосіб згідно цього договору; без письмової згоди Іпотекодавця здійснити відступлення прав за цим Договором з одночасним відступленням права вимоги за кредитним договором у порядку, встановленому законодавством. У випадку невиконання (неналежного виконання) Іпотекодавцем умов кредитного договору або цього договору, Іптекодержатель має право реалізувати предмет іпотеки в прядку, визначеному Законом України «Про іпотеку» (п.5.3). Пунктом. 5.7 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки в разі набуття Іпотекодержателя права на таке звернення за вибором Іпотекодержателя відбувається, зокрема, за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку згідно договору про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом: 1) переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель письмово повідомляє Іпотекодавця, з дотриманням вимог, установлених ст. 37 Закону України «Про іпотеку; 2) продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві та будь-яким засобам, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Правові наслідки переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки регламентуються договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який міститься в цьому іпотечному договорі (п.7.5). (а.с.28-35 т.1). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до частини першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем в суді. Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно. Як встановлено судом, не заперечується сторонами і підтверджується письмовими доказами, укладені між ПАТ «АСТРА БАНК» і [PERSON] 02.06.2011 кредитний договір № 400100025500003 та іпотечний договір № 400100025500003/І, є чинними, та у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] утворилась заборгованість. На час укладення оскаржуваних правочинів і розгляду справи, заборгованість за кредитним договором [PERSON] не погашена. Право вимоги за кредитним та іпотечними договорами від ПАТ «АСТРА Банк» перейшло до АТ «Дельта Банк», яке набуло прав та обов`язків кредитора, що не заперечується сторонами, визнається позивачем, яка зазначає що з 2015 року сплачувала АТ «Дельта Банк» платежі за кредитним договором. 04.06.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Стандарт кепітал» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02.06.2011 № 400100025500003/І, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО за р. № 911 та Договір № 583/К купівлі- продажу майнових прав від 04.06.2018, відповідно до умов яких до ТОВ «ФК Стандарт кепітал» перейшло право вимоги за іпотечним договором № 400100025500003/І від 02.06.2011 та кредитним договором № 400100025500003 від 02.06.2011 стосовно боржника (іпотекодавця) [PERSON] (а.с.231-236 т.1). Договір № 583/К купівлі- продажу майнових прав від 04.06.2018 укладався за результатами відкритих торгів (аукціону) (а.с. 168 т.1). Вказані договори про відступлення права вимоги та купівлі-продажу майнових прав, за якими ТОВ «ФК Стандарт кепітал» перейшло право вимоги за іпотечним договором № 400100025500003/І від 02.06.2011 та кредитним договором № 400100025500003 від 02.06.2011 стосовно боржника (іпотекодавця) [PERSON] , є чинними, не визнані недійсними, та така вимога стороною позивача не ставиться. Відповідно до ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61?16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18). Сторони, підписавши іпотечний договір № 400100025500003/І від 02.06.2011, обумовили всі його умови, у тому числі, право Іпотекодержателя без письмової згоди Іпотекодавця здійснити відступлення прав за цим Договором з одночасним відступленням права вимоги за кредитним договором у порядку, встановленому законодавством; вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель письмово повідомляє Іпотекодавця, з дотриманням вимог, установлених ст. 37 Закону України «Про іпотеку; 2) продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві та будь-яким засобам, у тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку. Велика Палата Верховного Суду підтвердила висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851цс15, щодо передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» як способу позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. Згідно звіту про оцінку майна № 3361625_10072018_VA-2018-01199 від 10.07.2018 (замовник ТОВ «ФК Стандарт кепітал», ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить без ПДВ 315311 грн. (а.с.245 т.1). На підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «ФК Стандарт кепітал» від 28.08.2018 та поданих до неї документів, державним реєстратором Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк І.С. 30.08.2018 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності квартири [ADDRESS] за ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» (а.с.214-251 т.1). Суд відхиляє доводи сторони позивача щодо порушення іпотекодержателем п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 868 від 17.10.2013, що виразилось у не отриманні позивачем [PERSON] письмової вимоги іпотекодержателя та повідомлення про вручення поштового відправлення, оскільки зазначений Порядок втратив чинності з 01.01.2016, тобто до набуття ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» права вимоги за кредитним та іпотечним договорами та набуття права власності на спірну квартиру. Як підтверджується матеріалами справи, у встановлений ст. 24 Закону України «Про іпотеку» строк - 07.06.2018 за вих. № 07/06/18-04 ТОВ «ФК Стандарт кепітал» направило [PERSON] повідомлення про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням; вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, яке містить застереження, що у випадку непогашення боржником ( [PERSON] ) заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги, ТОВ «ФК Стандарт кепітал», як Іпотекодежатель, має право та намір задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки третім особам. Разом з вимогою також направлені: копія договору № 583/К купівлі-продажу майнових прав від 0.06.2018 разом з копією додатку до цього договору; копія договору про відступлення права вимоги від 05.06.2018 за іпотечним договором № 400100025500003/І від 02.06.2011, що підтверджується копією вимоги, описом вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладною про поштове відправлення за № 6100303876487 (а.с.167-172 т. 1). Згідно відповіді ПАТ «Укрпошта» Харківська дирекція № № 21-Б-14251 від 26.07.2018, реєстрове поштове відправлення «Укрпошта Експрес» за № 6100303876487 вручено одержувачу [PERSON] 13.06.2018 (а.с.173 т.1). Згідно повідомлення Харківської дирекції АТ «Укрпошта» від 01.04.2019, відправлення «Укрпошта Експрес» № 6100303876487, яке подано до пересилання 08.06.2018 у відділенні поштового зв`язку на ім`я [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , 09.06.2018 надійшло до адресного відділення поштового зв`язку Харків 121, повідомлення про надходження відправлення сформовано та доставлено згідно адреси 09.06.2018 та повторно 13.06.2018. Через неявку адресата за одержанням, 25.06.2018 відправлення «Укрпошта Експрес» № 6100303876487 повернуто за зворотною адресою відправнику ТОВ «ФК Стандарт кепітал» (а.с.39 т.2). Згідно відомостей ГЦОСІ Державної прикордонної служби України, [PERSON] 24.04.2017 у пункті пропуску Гоптіка виїхала за межі України, відомості про в`їзд [PERSON] в Україну відсутні (а.с.42 т.1). Позивач [PERSON] про зміну свого місця проживання та про виїзд за межі України іпотекодержателя у будь-який засіб не повідомляла. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Таким чином, суд дійшов до висновку, що [PERSON] належним чином, у встановлений законом порядок і строк, відповідно до ст. ст. 24, 35 Закону України «Про іпотеку» була повідомлена Іптекодержателем про перехід право вимоги до ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» за іпотечним договором № 400100025500003/І від 02.06.2011 та кредитним договором № 400100025500003 від 02.06.2011, та їй направлена вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Державна реєстрація права власності за ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» на спірну квартиру проведена державним реєстратором Філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області Бурдюк І.С. на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «ФК Стандарт кепітал» від 28.08.2018 та поданих до неї документів, відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, що підтверджується витребуваними судом копіями реєстраційної справи № 1632622563101 на квартиру [ADDRESS] (а.с.214-252 т.1, 3-68 т.3). Законність рішення державного реєстратора № 42763566 від 30.08.2018 про проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «ФК Стандарт кепітал» не спростована стороною позивача належними, достовірними і достатніми доказами. За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42763566, яким зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»; та скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 27696165 від 30.08.2018, внесеного державним реєстратором Бурдюк І.С. філії КП «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42763566 від 30.08.2018 щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. П раво власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Суд дійшов до висновку, що оскільки державна реєстрація права власності ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» на квартиру [ADDRESS] проведена законно, відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» правомірно набув право власності на вказану квартиру. 17.09.2018 між ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , яка належить продавцю - ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» на праві власності на підставі Іпотечного договору 400100025500003/І, посвідченого 02.06.2011 приватним нотаріусом ХМНО Давидовою Я.Ф. за р. № 911; договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором 400100025500003/І, посвідченого 04.06.2018 приватним нотаріусом Київського МНО 04.06.2018 за р. № 567 [PERSON] ; Договору № 583/К купівлі-продажу майнових прав від 04.06.2018, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Стандарт кепітал»; Вимоги ТОВ «ФК Стандарт кепітал» до [PERSON] від 07.06.2018 вих. № 07/06/18-04; Листа ПАТ «Укрпошта» від 26.07.2018 № 21-Б-14251. Набуття права власності на квартиру виникло у продавця у зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 400100025500003 від 02.06.2011, укладеного між [PERSON] та ПАТ «АСТРА БАНК», право вимоги за яким перейшло до АТ «Дельта банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Літвіновою Т.В. 02.12.2013 за р. № 1533, та право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Стандарт кепітал» 04.06.2018 у зв`язку з укладенням з ПАТ «Дельта Банк» договору № 583/К купівлі-продажу майнових прав, в забезпечення яких був укладений зазначений вище Договір Іпотеки (а.с. 41-43 т.1). Відповідно до положень ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Укладений 17.09.2018 між ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт кепітал» та [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, що підтверджується витребуваними судом копіями договору купівлі-продажу та копіями всіх документів, на підставі яких він був посвідчений (а.с.79-141 т.2). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право приватної власності на квартиру [ADDRESS] 17.09.2018 зареєстроване за [PERSON] (а.с.44 т.1). Підстави для визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним відсутні. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження заподіяння позивачу відповідачами моральної шкоди. При таких обставинах позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є безпідставними та не підлягають задоволенню. 28.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бистрицькою А.П., р. № 1578, відповідно до якого [PERSON] набула право приватної власності на зазначену квартиру, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.17,18 т.2). Правомірність набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] не спростована. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що відповідає вимогам ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Разом з тим, як зазначено судом, квартира [ADDRESS] вибула з володіння [PERSON] з законних підстав, відповідно до Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за умовами іпотечного договору, а тому підстави витребування спірної квартири у законного власника і добросовісного набувача [PERSON] відсутні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню у повному обсязі, з вищенаведених підстав. Разом з тим, суд дійшов до висновку і про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідачем [PERSON] заявлена вимога про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] . На час розгляду справи квартира [ADDRESS] зареєстрована у встановленому законом порядку на праві приватної власності за [PERSON] , державна реєстрація права власності не скасована, отже підстави визнання судом права власності на зазначену квартиру за [PERSON] відсутні. Відповідно до положень ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні як первісних, так і зустрічних позовних вимог, суд покладає понесені сторонами судові витрати, у тому числі і на правничу допомогу, на сторін. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed