Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 05 лютого 2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, у якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь борг за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 лютого 2015 року по 01 січня 2021 року у розмірі 25\~762, 84 грн.; стягнути з [PERSON] на свою користь борг за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 лютого 2015 року по 01 січня 2021 року у розмірі 25\~762, 85 грн.; та стягнути пропорційно судовий збір у розмірі 2270, 00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням свого обов`язку по сплаті послуг за ним у період з лютого 2015 року по грудень 2020 року утворилася заборгованість, яка становить 51\~525, 69 грн. Оскільки відповідачі продовжують ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашають заборгованість позивач звертається до суду з даним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідачів. 15 березня 2021 року представник відповідачів за ордером [PERSON] подала відзив, у якому просила до позовних вимог застосувати строки позовної давності та стягнути заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з лютого 2018 року по 05.02.2021 року в сумі 14\~406, 80 грн. з кожного, а судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.03.2021 року. 15 березня 2021 року представник відповідачів за ордером [PERSON] подала відзив, у якому просила до позовних вимог застосувати строки позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 16.03.2021 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти застосування до позовних вимог строків позовної давності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, 15.03.2021 року представник відповідачів [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи з урахуванням викладеної у відзиві позиції. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача та представника відповідачів про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від №20.10.2009 року №628 «Про визначення виконавця комунальних послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, затвердження Положення про розмежування зон експлуатаційної відповідальності та типового договору про розмежування зон експлуатаційної відповідальності» визначено виконавцем комунальних послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються мешканцям житлових будинків, що є власністю міської територіальної громади м. Херсона МКП «Херсонтеплоенерго» - в житловому фонді мікрорайонів «Шеменський», «Житлоселище», «Корабел», «ІІ Таврійський», в центрі. Згідно довідки вих. №35/15-1 від 02.02.2021 року згідно дислокації об`єкта теплопостачання послуги по теплозабезпеченню і гарячому водопостачанню жилого будинку [ADDRESS] надає МКП «Херсонтеплоенерго» з 01 жовтня 2001 року до теперішнього часу. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний номер інформаційної довідки №248285072 від 16.03.2021 року квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі дублікату договору дарування квартири, посвідченого 19.02.2016 року приватним нотаріусом Херсонського МНО Нікодон О.О., реєстровий №169. Частка кожного із співвласників складає -1/2. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] к плата за послуги теплопостачання не здійснювалася у період з лютого 2015 року по грудень 2020 року. Заборгованість [PERSON] за вказаний період становить 25\~762, 85 грн. Заборгованість [PERSON] за вказаний період становить 25\~762, 85 грн. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі ст. ст. 67, 68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно. Згідно із пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію визначено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ України 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 530 ЦК України визначають, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Недотримання вимог сторонами призводить до порушення зобов`язань. У відповідності до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, за результатами розгляду справи встановлено, що відповідачі, як споживачі житлово-комунальних послуг, не вносили плату за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії, в т. ч. не здійснили оплату і на час розгляду справи. Тож позовні вимоги в частині невиконання споживачами свого обов`язку по сплаті послуг з постачання теплової енергії є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявленого стороною відповідачів клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог у спірних правовідносинах суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 256, 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність у три роки, відповідно до ст.ст.253, 261 цього Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У відповідності до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до боржника, після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового. Як встановлюється із позовної заяви позивач обліковує заборгованість відповідачів за період з лютого 2015 по грудень 2020 року. Разом з тим, період нарахування, зазначений позивачем у розрахунку виходить за межі встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності. Враховуючи загальний порядок обрахування строку позовної давності, останній має обраховуватись з лютого 2018 року. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті за правилами ч.2 ст.43 ЦПК України покладається на осіб, які беруть участь у справі та які розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналіз досліджених судом доказів, наданих сторонами, які є належними, допустимими та достатніми для вирішення справи, свідчить про те, що позовні вимоги з урахуванням застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з лютого 2018 року по січень 2020 року, що становить 14\~406, 80 грн., з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з лютого 2018 року по січень 2020 року, що становить 14 406, 81 грн. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають 55, 92 % (28\~813, 61/ 51\~525, 69 * 100%). Зокрема, згідно платіжного доручення №5695 від 03 лютого 2021 року позивачем сплачено 2270, 00 грн. судового збору, з урахуванням пропорційності до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з кожного з відповідачів по 634 грн. 69 коп. (2270 * 0,5592/2) на користь позивача.

Outcome: partial