overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, позивач посилаються на те, їй належить житловий будинок № 129 за адресою м. Коломия, вул. Івана Франка. У вказаній квартирі зареєстрований також Відповідач по справі- Козоріз [PERSON] відповідач у вказаному будинку не проживає вже 4 роки. Просить суд в зв»язку з тим, що відповідач не проживає на даній житловій площі більше шести місяців, визнати його таким, що втратив право на користування житлом. Справу просять розглянути без її участі. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим судом по останньому відомому місцю проживання, про час і місце розгляду справи, в тому числі і через засоби масової інформації, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд до відома не поклав. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України у звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не проводилося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як видно із досліджених доказів позивачці на праві власності належить будинок № 129 за адресою м. Коломия, вул. Івана Франка. Крім позивачки у будинку зареєстрований відповідач по справі- Козоріз В.С., який тривалий час, фактично з 2011 року у вказаному помешканні не проживає. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що відповідач добровільно покинув будинок у якому зареєстрований, ніяких перешкод в проживанні у ньому йому ніхто не чинив, а оскільки він не проживає без поважних причин більше шести місяців, то в силу цього втратив право на користування вказаним будинком. На підставі наведеного та ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст..ст. 71, 72 ЖК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, позивач посилаються на те, що їй належить житловий будинок за адресою [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований також Відповідач по справі- [PERSON]. Фактично відповідач у вказаному будинку не проживає з 1999 року. Просить суд в зв»язку з тим, що відповідач не проживає на даній житловій площі більше шести місяців, визнати його таким, що втратив право на користування житлом. Позивач в судове засідання не зявилася, представник позивача подала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим судом по останньому відомому місцю проживання, про час і місце розгляду справи, в тому числі і через засоби масової інформації, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання не проводилося. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як видно із досліджених доказів позивачці на праві власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] Крім позивачки у будинку зареєстрований відповідач по справі- [PERSON]., який тривалий час, фактично з 1999 року у вказаному помешканні не проживає. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що відповідач добровільно покинув будинок у якому зареєстрований, ніяких перешкод в проживанні у ньому йому ніхто не чинив, а оскільки він не проживає без поважних причин більше шести місяців, то в силу цього втратив право на користування вказаним будинком. На підставі наведеного та ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст..ст. 71, 72 ЖК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, позивач посилаються на те, що їй належить житловий будинок за адресою с. Замулинці, вул. Зарінкова, 1. У вказаному будинку зареєстровані також Відповідачі по справі- Маковійчук Н.Д. та [PERSON] Фактично відповідачі у вказаному будинку не проживають з 2011 року. Просить суд в зв»язку з тим, що відповідачі не проживає на даній житловій площі більше року, визнати їх такими, що втратили право на користування житлом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву з проханням справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим судом по останньому відомому місцю проживання, про час і місце розгляду справи, в тому числі і через засоби масової інформації, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як видно із досліджених доказів позивачці на праві власності належить житловий будинок за адресою с. Замулинці, вул. Зарінкова, 1. Крім позивачки у будинку зареєстровані відповідачі по справі- Маковійчук Н.Д. та [PERSON]., які тривалий час, фактично з 2011 року у вказаному помешканні не проживають. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Той факт, що відповідачі не проживають у вищевказаному будинководіння підтверджується актами обстеження від 03.04.2015 року та 27.09.2016 року. Тому суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі наведеного та ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст..ст. 71, 72 ЖК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, позивач посилаються на те, що їй належить житловий будинок за адресою смт. Печеніжин, вул. Сонячна, 23. У вказаному будинку зареєстрований також Відповідач по справі- Божагора [PERSON] відповідач у вказаному будинку не проживає з 2013 року. Просить суд в зв»язку з тим, що відповідач не проживає на даній житловій площі більше шести місяців, визнати його таким, що втратив право на користування житлом. Позивач в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим судом по останньому відомому місцю проживання, про час і місце розгляду справи, в тому числі і через засоби масової інформації, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Як видно із досліджених доказів позивачці на праві власності належить житловий будинок за адресою смт. Печеніжин, вул. Сонячна, 23. Крім позивачки у будинку зареєстрований відповідач по справі- Божагора П.П., який тривалий час, фактично з 2013 року у вказаному помешканні не проживає. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що відповідач добровільно покинув будинок у якому зареєстрований, ніяких перешкод в проживанні у ньому йому ніхто не чинив, а оскільки він не проживає без поважних причин більше шести місяців, то в силу цього втратив право на користування вказаним будинком. На підставі наведеного та ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст..ст. 71, 72 ЖК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Звернувшись до суду [PERSON] просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням: будинком 40 по вул. Севастопольській в м. Бахмуті, посилаючись на те, що вона є власником будинку 40 по вул. Севастопольській м. Бахмута Донецької області. З 16.10.2001р. у будинку зареєстровані дочка [PERSON] та її діти: [PERSON] та [PERSON]. Однак з 2001 р. її донька та онуки виїхали на постійне місце проживання до Федеративної [PERSON]. На даний час у зв»язку з наявністю реєстрації відповідачів у будинку, вона не має можливості оформити субсидію в УПСЗН. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, заперечень проти позову не надали, причини неявки не повідомили, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, у заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2000 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] за реєстром № 1-7723 належить будинок 40 по вул. Севастопольській м. Бахмута. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу в спірній квартирі залишаються зареєстрованими дочка позивача [PERSON], та онуки [PERSON], [PERSON], які з моменту своєї реєстрації 16.10.2001 року у будинку не проживають, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі: довідкою про склад сім»ї та актом про не проживання у будинку (а.с.7,8). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено жодної поважної причини непроживання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 16.10. 2001 року у спірному будинку, договір найму або оренди квартири між позивачем [PERSON] та відповідачами не укладався, тому відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування будинком 40 по вул. Севастопольській у м. Бахмуті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Звернувшись до суду [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою 50 будинку 59 по вул. Горького в м. Бахмуті, посилаючись на те, що їй, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] її рідний брат. Відповідно до свідоцтва про право власності від 23.12.1999 р. вони разом приватизували вищезазначену квартиру. Всі зареєстровані за вказаною адресою. 22.07.2014 р. відповідач подарував ? частину квартири матері [PERSON] З 2003 р. [PERSON] по місцю реєстрації не проживає, виїхав у Ровенську область, де проживає разом з сім»єю, повертатись у м. Бахмут не бажає. Майно відповідача в квартирі відсутнє, за комунальні послуги не сплачує . Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 1999 р. та договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності від 22.07.2014 року належить по ? частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] належить ? частка квартири відповідно до договору дарування від 22.07.2014 р. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу в спірній квартирі залишається зареєстрованим брат позивача [PERSON], який з 2003 року у квартирі не проживає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі: довідкою про склад сім»ї (а.с.11), та актом про не проживання у квартирі (а.с.12), показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання [PERSON] по місцю своєї реєстрації більше 10 років. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено жодної поважної причини непроживання відповідача [PERSON] з 2003 року у спірній квартирі, , тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою 50 будинку59 по вул. Горького у м. Бахмуті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Звернувшись до суду [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З 2012 р. в квартирі зареєстрований зять [PERSON], але з цього часу він не проживає в неї. Реєстрація місця проживання відповідача в її квартирі створює для неї труднощі у вигляді додаткових витрат на житлово-комунальні послуги, а також перешкоджає в оформленні субсідії. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, причини неявки не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, у заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належить кв. [ADDRESS]. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу в спірній квартирі залишається зареєстрованим [PERSON], який з моменту своєї реєстрації 22.08.2012 року у квартирі не проживає, не цікавиться нею, оплату комунальних послуг не здійснює, його особистого майна та речей у квартирі немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі: актом перевірки паспортного режиму (а.с. 11). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено жодної поважної причини непроживання відповідача [PERSON] з серпня 2012 року у спірній квартирі, тому відповідача [PERSON] слід визнати особою, що втратив право користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Звернувшись до суду [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою 31 будинку № 16 по вул.. Чайковського в м. Бахмуті, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З травня 2014 р. в квартирі зареєстрована дочка попереднього власника [PERSON] В серпні 2015 р. вона виїхала з України і на даний час перебуває в м. Санкт-Петербург. Грошей або інших цінностей, а також особистих речей відповідача в квартирі немає. Реєстрація місця проживання відповідача в її квартирі створює для неї труднощі у вигляді додаткових витрат на житлово-комунальні послуги, а також перешкоджає в оформленні субсидії. Факт реєстрації відповідача в її квартирі є безумовною перешкодою в здійсненні нею права власності, яке не повинно залежати від поведінки та волі інших осіб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, заперечень проти позову не надала, причини неявки не повідомила, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, у заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 17.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром № 279 належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу в спірній квартирі залишається зареєстрованою дочка колишньої власниці квартири [PERSON], яка з моменту своєї реєстрації 30.04.2014 року у квартирі не проживає, не цікавиться нею, оплату комунальних послуг не здійснює, її особистого майна та речей у квартирі немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі: поясненнями свідка [PERSON] відносно того, що її дочка [PERSON] була тільки зареєстрована в спірній квартирі, але ніколи там не проживала, а також актами перевірки паспортного режиму (а.с. 3). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено жодної поважної причини непроживання відповідачки [PERSON] з травня 2014 року у спірній квартирі, договір найму або оренди квартири між позивачем [PERSON] та відповідачем не укладався, тому відповідача [PERSON] слід визнати особою, що втратила право користування квартирою 31 у будинку 16 по вул. Чайковского у м. Бахмуті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Звернувшись до суду, заявник [PERSON] зазначає, що в 2000 році почала проживати однією сім'єю з [PERSON]. Мешкаючи в квартирі [ADDRESS], а також у квартирі [ADDRESS], були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1264 ЦК України вона має право на спадкування після смерті [PERSON] у четверту чергу, для чого просить встановити факт її проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] у період з грудня 2000 року до [INFO] року. Інші спадкоємці відсутні. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали. Представник заінтересованої особи - Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень проти заяви не надав. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 10 квітня 2015 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М. з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Разом із тим як вбачається з пояснень допитаної в судовому засідання свідка [PERSON], [PERSON] з 2000 року проживала з племінником її чоловіка [PERSON] як подружжя. Батьки та бабка [PERSON] померли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні також підтвердила проживання [PERSON] з 2000 року однією сім'ю з [PERSON] як подружжя до його смерті. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу з [PERSON] буде мати для заявника юридичне значення. Враховуючи, що в судовому засіданні доведено проживання заявника однією сім'єю з [PERSON] без шлюбу в період з грудня 2000 року до часу його смерті - [INFO] року, інші спадкоємці відсутні, заяву [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: approved