Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Костянтинівка, вул. Армійська (Красноармійська), 315, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 315 по вул. Армійська (Красноармійська) у м. Костянтинівка. В спірному житловому приміщенні зареєстровані: її син [PERSON] та його малолітня дитина [PERSON], а також колишня її невістка відповідач [PERSON]. Відповідач понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає, участі у витратах, повязаних з утриманням будинку, не несе, її особистих речей у ньому не має. [PERSON] мешкає за адресою своїх батьків: м. Костянтинівка, вул. Трудова, 465/9. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому приміщенні порушує її права власника житла здійснювати своє право володіння, користування та розпорядження майном з боку відповідача, яка понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, пояснивши, що у належному їй житловому будинку № 315 по вул. Армійська у м. Костянтинівка зареєстрована [PERSON], з якою її син [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. Подружні відносини між відповідачем та її сином [PERSON] припинені. У березні 2015 року відповідач [PERSON] зібрала свої речі та пішла зі спірного житлового приміщення. З того часу, відповідач будинком № 315 по вул. Армійська (Красноармійська) у м. Костянтинівка не користується, комунальні платежі не сплачує, добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою не бажає. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з тих же підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, пояснивши, що відповідач [PERSON] не користується спірним житловим приміщенням з вересня 2015 року. Також категорично заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно із договором купівлі-продажу житлового будинку від 22.11.2005 року, зареєстрованим в реєстрі за № 6227, позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 315 по вул. Червоноармійська (Красноармійська) у м. Костянтинівка Донецької області (а.с.7). Право приватної власності [PERSON] на житловий будинок № 315 по вул. Червоноармійська у м. Костянтинівка зареєстровано у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 23.12.2005 року номер запису 380 в книзі 2 (а.с.8). Рішенням Костянтинівської міської ради від 22 жовтня 2015 року № 6/61-1084 вулиця Красноармійська перейменована на вул. Армійська (а.с.9). Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до відомостей із Домової книги (а.с. 11-12), відповідач [PERSON] зареєстрована у спірному житловому приміщенні з 31.08.2010 року як член сімї власника будинку (дружина сина власника будинку). Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], сусідів позивача, які у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт, що відповідач [PERSON] у будинку № 315 по вул. Армійська у м. Костянтинівка не проживає з березня 2015 року. За довідками КП «СЕЗ» від 17.03.2016 року (а.с.34-35) відповідач [PERSON] мешкає у своїх батьків за адресою: м. Костянтинівка, вул. Трудова, 465/9, що сторонами у судовому засіданні не оспорювалось. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим в будинку № 315 по вул. Армійська (Красноармійська) м. Костянтинівка. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] про те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні з вересня 2015 року, оскільки зазначені доводи будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджені та спростовані свідченням свідків [PERSON], [PERSON], за твердженням яких, відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає з березня 2015 року. Суд також вважає помилковим посилання сторони позивачів на норми ст.ст. 71,72 ЖК України, оскільки на правовідносини, що виникли між сторонами вимоги зазначених норм не поширюються. За таких обставин, позов слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,21 грн. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved