Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати малолітнього [PERSON], 15.03.2006 року таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Корсунського, 94/62, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Корсунського, 94/62. В будинку зареєстрований її малолітній онук [PERSON], який проживає з батьками в Російській Федерації, де отримав разом з батьками громадянство Російської Федерації. З червня 2014 року відповідач разом з батьками виїхав з квартири, та з того часу не проживає. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в квартирі просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Третя особа Служба у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей, яка була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, надали суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка [PERSON], який підтвердив факт не проживання малолітнього відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеній квартирі з червня 2014 року без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.08.2007 року, є власником квартири [ADDRESS]. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 2263123. Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад родини від 16.05.2017 року № 1735 в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 15) Відповідно акту від 23.05.2017 року, малолітній [PERSON] з 2014 року по теперішній час не проживає за адресою: [INFO] (а.с 14). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову \~За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що малолітнього [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved