Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 18 листопада 2020 року представник позивача в інтересах [PERSON] звернуся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 24.03.2021 року, просив стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з 08.01.2019 року по 01.11.2020 року у розмірі 8\~178, 91 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 січня 2019 року Херсонським міським судом Херсонської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував свій обов`язок, передбачений зазначеним судовим наказом щодо належного утримання сина у вигляді сплати аліментів, Корабельним РВ ДВС у м. Херсоні Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.05.2019 року відкрито № ВП 59017120. Після відкриття виконавчого провадження, відповідач почав періодично, не в повному обсязі, сплачувати заборгованість за аліментами на утримання сина [PERSON] , внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам здійсненого головним державним виконавцем Муценком Д.О., заборгованість відповідача за судовим наказом, виданим 24.01.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області, станом на 01.11.2020 року становить 8\~178, 91 грн. Відповідно до положення ч. 1 ст. 196 СК України та правових висновків Великої Палати ВС, на підставі розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем, позивачем було проведено розрахунок пені, яку відповідач повинен сплатити у зв`язку з простроченням виплати аліментів. Загальна суми пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 08.01.2019 р по 01.11.2020 р становить 49\~350, 19 грн. Але у зв`язку із тим що розмір пені законодавчо обмежений 100 відсотками від суми заборгованості, то її розмір, який необхідно сплатити відповідачу на користь позивача складає 8\~178, 91 грн. ІІ. Виклад позиції відповідача. Учасники справи викладають усі свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо предмета спору письмово та виключно у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України такими заявами є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються ЦПК України або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено ч. ч. 1, 7, 8 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2020 року запропоновано відповідачу в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Херсонського міського суду Херсонської області відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачу копії відзиву та доданих документів. Повідомлено, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. З поштового повідомлення №7300310234400, №7300310234418 встановлено, що відповідач позов з додатками отримав 20.02.2021 року, тобто строк подачі відзиву на позов сплинув 07.03.2021 року. З чого суд робить висновок, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про справу що розглядається, відзив на позов не подав, не повідомив суд про наявність будь-яких об`єктивних обставин, які б зумовили неподання до суду відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, а також не надав суду клопотань про поновлення строку на подачу відзиву на позов. Вказане дає підстави суду застосувати наслідки неподання відзиву передбачені ч. 8 ст. 178 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Судове засідання призначено на 08.02.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 17.03.2021 року. За клопотанням представника відповідача розгляд справи не відбувся, судове засідання відкладено на 19.04.2021 року. 24.03.2021 року представник позивача Бескоровайний В.О. подав заяву про зменшення позовних вимог. У судовому засіданні 19.04.2021 ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання без виходу до нарадчої кімнати клопотання представника відповідача про долучення документів до матеріалів справи задоволено. У судовому засіданні за клопотання представника відповідача оголошено перерву до 17.05.2021 року. Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 17.05.2021\~року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №766/6235/21.. Постановою Херсонського апеляційного суду від 26.08.2021 року у справі №766/6235/21 апеляційну скаргу Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката Найченка Олександра Євгеновича, який діє в інтересах [PERSON] на бездіяльність державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.09.2021 року провадження у справі відновлено, у зв`язку із неявкою сторони відповідача, розгляд справи не відбувся, чергове судове засідання у справи призначено на 30.09.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, адвокат Бескоровайний В.О. діючи в її інтересах 30.09.2021 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7\~500, 00 грн. У судове\~засідання у\~час призначений\~для розгляду\~справи за\~суттю,\~відповідач та\~його представник\~повторно не\~з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом встановлено, що відповідач будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача/представника і відсутності будь-яких заяв від сторони відповідача, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні 13 січня 2004 року зроблено актовий запис №06 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно реєстраційного штемпелю на свідоцтві про народження, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 24 січня 2019 року Херсонським міським судом Херсонської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 08.01.2019 по 01.11.2020, складеного головним державним виконавцем Корабельного РВ ДВС у м. Херсоні Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Д. Муценко, борг по аліментам боржника [PERSON] станом на 01.11.2020 року становить 12\~764, 91 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 08.01.2019 по 01.02.2021, складеного головним державним виконавцем Корабельного РВ ДВС у м. Херсоні Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Д. Муценко, борг по аліментам боржника [PERSON] станом на 01.02.2021 року становить 11\~040, 91 грн., з них за період з 01.01.2019 року по 01.11.2020 року 8\~178, 91 грн. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що вказаний розрахунок постановою Херсонського апеляційного суду від 26.08.2021 року у справі №766/6235/21 визнано правомірним та здійсненим відповідно до Закону, з урахуванням долучених позивачем квитанцій про часткову сплату [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Позивачем в позові та заяві про зменшення позовних вимог надано розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів, який здійснений з урахуванням даних розрахунку заборгованості по аліментах, складеного головним державним виконавцем Корабельного РВ ДВС у м. Херсоні Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Д. Муценко. Розмір неустойки (пені) обчислено, виходячи із суми несплачених відповідачем аліментів за кожен місяць окремо з моменту порушення відповідачем свого обов`язку щодо їх сплати - за період з січня 2019 року по листопад 2020 року. Згідно розрахунку загальний розмір нарахованої неустойки (пені) за кожен із прострочених платежів у зазначений період складає 49\~350, 19 грн. Вказаний розрахунок здійснено у відповідності до правової позиції, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. V. Оцінка Суду. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банківськими установами відповідач суду не надав. За таких обставин, суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, який неналежно виконував покладний на нього ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин суд доходить до висновку про наявність передбачених ст.196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. В позові позивачем наведено розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів, який здійснений з урахуванням даних розрахунку заборгованості по аліментах, складеного головним державним виконавцем Корабельного РВ ДВС у м. Херсоні Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Д. Муценко. Розрахунок містить розмір поточних аліментів, які підлягали до сплати відповідачем щомісячно за період з січня 2019 року по жовтень 2020 року включно. При цьому розрахунок пені за несплату аліментів позивачкою проведений за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц та в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц. При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таким чином, перевіривши поданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, проведений на підставі вищезазначеної формули що, в свою чергу, відповідає закону, встановивши його правильність, суд приходить до висновку, що розмір неустойки (пені) за період з січня 2019 по жовтень 2020 року включно, становить 49\~350, 19 грн. та є більшим ніж встановлена розрахунком головним державним виконавцем Корабельного РВ ДВС у м. Херсоні Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Д. Муценко заборгованість відповідача [PERSON] . З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, беручи до уваги відсутність доказів щодо неможливості відповідачем з поважних причини оплачувати аліменти на утримання дитини такий тривалий час і встановлені судом обставини, щодо неналежного виконання відповідачем свого обов`язку як батька утримувати свою дитину, а також встановлену ст. 196 СК України можливість стягнення пені не більше як у розмірі 100 відсотків заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з 08.01.2019 року по 01.11.2020 року у розмірі 8\~178, 91 грн.. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статті 141 ЦПК України, приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову до суду, ураховуючи задоволення позову, що має майновий характер, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 840,80 грн. що відповідає розміру та ставкам станом на 01.01.2020 року визначеними Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved