Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сім`ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] від 22.12.2008 року, квартира за адресою: [ADDRESS] в рівних долях дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу частки квартири від 11.12.2015 року номер в реєстрі 1710, [PERSON] передав належну йому на праві власності Ѕ частку квартири у власність [PERSON] . Таким чином, власниками квартири [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №38402670 від 02.06.2015 року та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №49646922 від 11.12.2015 року. Відповідно до довідки № 20563 від 12.05.2020 року, у квартирі [ADDRESS] , зареєстрований чоловік позивачки: [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Комітету мікрорайону №2 Краматорської міської ради № 01-19/186 від 14.05.2020 р., відповідач [PERSON] , не проживає у квартирі [ADDRESS] , з листопаду 2013 року і до теперішнього часу. Згідно розпорядження міського голови Краматорської міської ради від 12.01.2016 р. № 6 р, [ADDRESS] була перейменовано на [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved