Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 38777,81 грн. за кредитним договором б/н від 19.12.2008 року, яка складається з такого: - 3419,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 30173,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 250,00 грн. - фіксована частина, 1834,66 грн. - процентна складова, а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.12.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 05.03.2017 року має заборгованість - 38777,81 грн., яка складається з такого: - 3419,79 грн. - заборгованість за кредитом; - 30173,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 250,00 грн. - фіксована частина, 1834,66 грн. - процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача Дегтяр К.В. у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» визнала частково, факт укладення кредитного договору та розмір заборгованості за кредитом не оспорювала. Проте, не погодилась із визначеним позивачем розміром процентів за користування кредитними коштами та просила в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом відмовити. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19 грудня 2008 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявила бажання про оформлення на своє ім'я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві погоджено вид кредитки Кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, кредитний ліміт 500,00 грн. (який може бути змінено), базову процентну ставку по кредиту 2,5% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 0%. У заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення та згоди з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, а також надала свою згоду на те, що дійсна заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.7-13). Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 19.12.2008 року (а.с.4-6) вбачається, що станом на 05.03.2017 року заборгованість за кредитом складає 3419,79 грн., заборгованість за процентами складає 30173,36 грн., заборгованість за комісією складає 3100,00 грн., заборгованість по судовим штрафам складає 2084,66 грн., загальна сума заборгованості складає 38777,81 грн. При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 серпня 2014 року по 05 березня 2017 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 2,5% місяць. Відомостей щодо застосування іншого розміру процентної ставки за користування кредитом та доказів правомірності застосування такої процентної ставки позивачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01.08.2014 року по 05.03.2017 року виходячи з процентної ставки 2,5% на місць повинні дорівнювати: - з 01.08.2014 року по 01.03.2017 року - 3419,79 грн. х 2,5% х 32 міс. = 2735,83 грн. - з 01.03.2017 року по 05.03.2017 року - 3419,79 грн. х 0,083% (2,5%/30 днів) х 5 днів = 14,19 грн. До цих сум слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.08.2014 року у розмірі 332,52 грн. Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 2735,83 грн. + 14,19 грн. + 332,52 грн. = 3082,54 грн. Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 3100,00 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3100,00 грн. слід відмовити. Суд також вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки (штрафів) у розмірі 2084,66 грн., нарахованих при подачі позову, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у [ADDRESS], яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 2084,66 грн. на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором б/н від 19.12.2008 року, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових штрафів слід відмовити. Таким чином, без врахування нарахованої комісії та пені, а також штрафів, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 19.12.2008 року становить 6502,33 грн., та складається з такого: 3419,79 грн. - заборгованість за кредитом; 3082,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.12.2008 року у загальному розмірі 6502,33 грн. Тож, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: partial