Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 40000 грн. та 9000 доларів США, а також за прострочення виконання зобовязання інфляційні втрати в розмірі 31029,39 грн., три проценти річних у розмірі 3596,71 грн. та 809,26 доларів США, посилаючись на те, що 7 травня 2011 року позичив відповідачеві та її чоловіку грошові кошти в розмірі 50000 грн. В березні 2012 року позичив відповідачу та її чоловіку грошові кошти в розмірі 10000 доларів США. Після смерті 20 червня 2012 року чоловіка відповідача, [PERSON], просив відповідача повернути позику. Відповідач взяла на себе зобовязання повернути борг та 28 серпня 2012 року склала розписку, в якій особисто встановила строк повернення позики в повному обсязі до 15 жовтня 2012 року. Свої зобовязання відповідач виконала частково, повернувши 28 серпня 2012 року грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 8 листопада 2012 року грошові кошти в розмірі 10000 грн. До теперішнього часу відповідач у повному обсязі суму боргу не повернула. Тому вважає, що у звязку з простроченням виконання грошового зобовязання відповідач має також сплатити йому три проценти річних та інфляційні втрати за період з 15.10.2012 року по 13.10.2015 року. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надала, у звязку з чим справу розглянуто на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження чого 28 серпня 2012 року відповідачем була складена розписка, відповідно до якої вона зобовязалася повернути позивачу грошові кошти в розмірі 50000 грн. та 10000 доларів США 15.10.2012 року (а.с. 6).\~\~ З пояснень позивача також встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання виконала частково, повернувши борг у сумі 1000 доларів США та 10000 грн. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Позивачем на підтвердження укладення між ним та відповідачем договору позики представлена розписка, яка відповідачем у судовому порядку не спростована. За таких обставин, у суду не виникає сумнівів щодо дійсності зобов'язання відповідача перед позивачем. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі)\~\~у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконала, суму позики позивачу 15 жовтня 2012 року в повному обсязі не повернула, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 9000 доларів США та 40000 грн. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач зобовязалася повернути суму боргу 15.10.2012 року, але своє зобовязання в повному обсязі не виконала, відповідач зобовязана також сплатити позивачу три проценти річних у розмірі 809 доларів США і 3593 грн. відповідно та інфляційне збільшення в розмірі 31029,39 грн., виходячи з 1093 днів прострочення виконання грошового зобовязання (станом на 13.10.2015 року в межах заявлених вимог). Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму боргу в розмірі 9000 доларів США та три проценти річних у розмірі 809 доларів США, що в сукупності складає 9809 доларів США та на день винесення рішення відповідно до офіційно встановленого НБУ курсу гривні до долара США еквівалентно 230537 грн. 95 коп., а також суму боргу в розмірі 40000 грн., три проценти річних у розмірі 3593 грн., інфляційне збільшення в розмірі 31029,39 грн., що в сукупності складає 74622 грн. 39 коп. Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2887 грн., тому згідно зі ст. 88 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2886 грн. 13 коп.

Outcome: partial