Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Зміст позовних вимог. 18.06.2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Оскільки майна у матері не було, позивачка не зверталась до нотаріуса з питанням оформлення спадщини після смерті матері. Проте, 15.06.2020 позивачка випадково знайшла в особистих речах матері державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 387248, виданий 01.11.2007, відповідно до якого мати [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,8204 га, розташованої на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В зв`язку з цим позивачка звернулась до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Каменєва В.І. із питанням оформлення спадщини після смерті мами, однак в зв`язку з пропуском шестимісячного строку їй було роз`яснено право звернутись до суду з відповідним позовом. Посилаючись на те, що про наявність вказаного державного акта позивачка не знала і мати їй про це нічого не повідомляла, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. 19.06.2020 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.07.2020 року. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у їх з позивачкою відсутності (а.с . 38). Представник Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просить провести без його участі (а. с. 27). Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00001752198 від 17.03.2015 року [PERSON] 21.08.1982 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON] ; 02.06.1987 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області шлюб розірвано (а.с. 7). Встановлено, що 10.07.1991 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка в послідуючому змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане відділом РАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області від 10.07.1991 року (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Лебедєвою Л.М., [PERSON] отримала у право власності після смерті [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142664976 від 25.10.2018 року (а.с.11,12). Встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою уповноваженого квартального комітету «БОТАНІК» від 15.06.2020 року № 42. (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.12.2019 року Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.9). Як встановлено, за життя [PERSON] дійсно належала земельна ділянка площею 2,8204 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії ЯЕ №387248 від 01.11.2007 року (а.с.13). Як вбачається з інформаційної довідки № 377/01-16 від 17.06.2020 року, наданої приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Пащенко О.М., 17.06.2020 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] з пропуском шестимісячного строку та їй роз`яснено судовий порядок вирішення даного питання (а.с.14). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60659361 від 23.06.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась (а. с. 26). Судом встановлено, що позивачка хворіє та має третю групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.03.2019 року, консультативними висновками спеціаліста від 20.01.2020 року, 12.04.2020 року, 11.05.2020 року, довідкою до акта огляду МСЕК від 16.06.2020 (а.с.15,16,17). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 565/1145/17. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно доч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами частини першої вказаної правової норми, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як роз`яснено в п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка доводить, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що мати не мала майна і, навіть, проживала у будинку, що належить позивачці на праві власності, крім того, [PERSON] хворіє, має третю групу інвалідності, а тому через свою необізнаність щодо наявності у матері права власності на земельну ділянку вчасно не звернулась із заявою про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1271 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Висновок суду. Таким чином, наведені вище обставини дають суду підстави дійти висновку, що вказані позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємцям, через що позивачка вчасно не звернулась до нотаріальної контори. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили, як достатнього для вчинення зазначеної дії. Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved