Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

З позову ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих з період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконала умов кредитного договору (умов і правил надання банківських послуг) і не повертала отриманих кредитних коштів відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість в сумі 20635 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 12771 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом; 6243 грн. 21 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 970 грн. 75 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору та на норми, зокрема, ст.ст. 526,527,530,598,629,1054 ЦК України, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.11.2007 року в сумі 20635 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 12771 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом; 6243 грн. 21 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 970 грн. 75 коп. штраф (процентна складова) (а.с.а.с.1-2). В судове засідання 22.12.2015 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] не зявився, раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів. Згідний на заочний розгляд справи (а.с.24). Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З поштового повідомлення вбачається, що відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не отримує судові повістки, однак, в силу ч.5 ст.74 ЦПК України він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи, оскільки в силу цих положень ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] направлялись копія позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки про виклик даного відповідача до суду, однак, з поштових повідомлень вбачається, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання в [INFO] не проживає (а.с.а.с.39,50-51,53-54). Так, в судове засідання 08.12.2015 року відповідач [PERSON] не зявилась, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [INFO] не проживає (а.с.50-51); 22.12.2015 року відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся рекомендованим листом з повідомлення, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [INFO] не проживає (а.с.а.с.53-54). Отже, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, тому є підстави для вирішення питання про можливість постановлення у справі заочного рішення, виходячи з положень ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник позивача у справі надіслав клопотання про те, що він прохає провести судовий розгляд справи у його відсутність, в разі неявки відповідача в судове засідання, просив провести заочний розгляд справи, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.24). За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вирішив розглядати справу на підставі наявних доказів у справі, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.а.с.10,11-16). Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727) (а.с.а.с.19,20,21). Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.а.с.11-16). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). У відповідності до п.п.3.2,3.3 Умов і правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.а.с. 11-16). Відповідно до п.5.5 Умов і правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с.а.с. 11-16). Пунктом 5.3 Умов і правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов і правил надання банківських послуг і п.5.8 правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 Умов і правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках. Згідно п.6.5 Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.а.с. 11-16). Відповідно до п.6.6 Умов і правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку (а.с.а.с. 11-16). Згідно п.6.7 Умов і правил надання банківських послуг, власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (а.с.а.с. 11-16). Згідно п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.а.с.11-16). Відповідно до п.5.6 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Згідно з п.6.4 Умов і правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів банку» позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п.4.6 Умов і правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно з п.5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п.5.2 Умов і правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленій банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Відповідно до п.5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» за несвоєчасне виконання боргових обовязків (використання простроченого кредиту та овердрафту) власник картки сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами. Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі вбачається, що [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором і станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість в сумі 20635 грн. 72 коп., яка складається з наступного: 12771 грн. 76 коп. заборгованість за кредитом; 6243 грн. 21 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 970 грн. 75 коп. штраф (процентна складова) (а.с.а.с.3-9). У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Статтями 526,526,530 ЦК України зазначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Договір є обовязковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору (станом на 30.09.2015 року), оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (тобто умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умов кредитного договору №б/н від 13.11.2007 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (Умов і правил надання банківських послуг) і добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] боргу за кредитом у примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 1218 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved