Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON] та її усних пояснень в судовому засіданні між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк «[PERSON] та Кредит» 29 січня 2015 року був укладений договір-заява №300131/165217/5-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в національній валюті. Відповідно до п. 1 договору вона передала, а [PERSON] прийняв на вкладний рахунок №2630.5.138055.003 грошові кошти у сумі 6500 грн. на строк з 29 січня 2015 року по 29 червня 2015 року, в порядку та на умовах Договору та Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «[PERSON] та кредит». У п. 2 договору зазначено, що за час користування коштами вкладу протягом вищевказаного строку, [PERSON] нараховує і виплачує їй проценти за ставкою 24,50 % річних. Нараховані проценти зараховуються їй на рахунок №2638.2.138055.004. Термін дії договору закінчився, однак [PERSON] кошти не повернув, залишок становить 7013,74грн., які просить стягнути в судовому порядку. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши до суду 09 листопада 2015 року заперечення на позов, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року. Частиною 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Крім того зазначається, що чинним законодавством визначено, що при запровадженні у банку тимчасової адміністрації не здійснюється відшкодування вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, а виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, у зв'язку з чим такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до положень ст.ст. 525 - 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Разом з тим, ч. 1 ст. 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі: Закон), яким також врегульовано відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Судом встановлено та ці обставини є загальновідомими, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації врегульовано статтею 36 вказаного Закону, відповідно до п. 1 ч. 5 якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. За змістом ч. 6 ст. 36 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Так, між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «[PERSON] та Кредит» 29 січня 2015 року був укладений договір №300131/165217/5-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в національній валюті. [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв на депозитний вкладний рахунок №2630.5.138055.003 грошові кошти у сумі 6500грн. (а.с.5). Відповідно до виписки ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» по особовому рахунку на імя [PERSON] станом на 21 липня 2015 року вихідний залишок депозитного вкладу складає 7013,74грн. (а.с.7). Таким чином означена сума депозиту підлягає стягненню в судовому порядку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved