Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі ПАТ КБ «УФС») просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Договором № 025/0016/Кс про надання споживчого кредиту від 02 грудня 2013 року в сумі 66136,17 грн., з яких: - сума поточної заборгованості за кредитом 34960,68 грн.; - сума заборгованості за нарахованими процентам 13880,74 грн.; - сума комісії 9500,00 грн.; - сума пені по кредиту, процентам та комісії 7794,76 грн., а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «КБ «УФС» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 025/0016 Кс, на підставі якого банк надав відповідачу готівкою кредитні кошти (кредит) у розмірі 50000,00 грн., на строк до 01.12.2015 р., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних. З моменту отримання кредитних коштів відповідачем здійснено лише часткову оплату кредиту згідно з кредитним договором, а починаючи з 01.06.2014р. відповідач не виконує зобовязань взятих за умовами кредитного договору. У звязку з цим, у відповідача виникла заборгованості по Кредитному договору, яка складає 66136,17 грн., з яких: - сума поточної заборгованості за кредитом 34960,68 грн.; - сума заборгованості за нарахованими відсотками 13880,74 грн.; - сума комісії 9500,00 грн. - сума пені по кредиту, процентам та комісії 7794,76 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ КБ «УФС» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно із ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Український фінансовий світ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 025/0016Кс, відповідно до якого Банк надає позичальнику споживчий кредит на наступних умовах: - сума кредиту 50000,00 грн.; - термін повернення кредиту згідно графіку, наведеному в Додатку №2 до цього договору, дата остаточного повернення кредитних коштів 01 грудня 2015 року; - тип річної процентної ставки фіксована; - розмір річної процентної ставки за користування кредитом 25,00 відсотків річних; - комісійна винагорода за надання кредиту 1% від суми кредиту, сплачується одноразово в день укладання кредитного договору; - комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості 1% відсотків від первісної суми кредиту, щомісячно. Детальний розпис сукупної вартості кредиту (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, повязаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту наведений в Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору, що є його невідємною частиною (а.с.5-8). Позивач виконав свої зобовязання за зазначеним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 50000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.48628.12188.306 від 02 грудня 2013 року (а.с.4). Надані стороною позивача докази на підтвердження відомостей про умови, встановлені Договором про надання споживчого кредиту № 025/0016Кс від 02 грудня 2013 року, про дотримання письмової форми Договору, про визначення за Кредитним договором розміру процентів, типу процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати та інше, а також докази на підтвердження факту виконання позивачем своїх зобовязань за Договором, а саме: копія Договору № 025/0016Кс від 02.12.2013 року, копія заяви на видачу готівки № TR.48628.12188.306 від 02 грудня 2013 року, визнані судом допустимими доказами, з урахуванням тієї обставин, що 21 червня 2014 року невідомі особи протиправно заволоділи належним банку на праві власності автомобілем, в якому знаходилися оригінали документів банку, в т.ч. і зокрема оригінал Кредитного договору та кредитної справи, які зберігалися у м. Донецьку. За даним фактом керівництвом позивача була подана заява на імя начальника Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] за вих. № 001/1787 від 23.06.2014 року. Крім того, про вказані обставини злочину, позивачем зроблено відповідну заяву Міністру внутрішніх справ України від 15.08.2014 року (а.с.19-21). Відповідно до листа від 25 грудня 2015 року № 4/1335 Слідчого управління Головного управління національної поліції в Донецькій області (а.с.22-23) за фактом збройного захоплення невідомими особами головного офісу ПАТ «КБ «УФС» за адресою: м. Донецьк, пр. Миру, 5-Б слідчим відділенням Селидівського відділення поліції Красноармійського відділу поліції ГУНП в Донецькій області 08 квітня 2015 року до ЄРДР внесено відомості за № 12015050500000731 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України. [PERSON] взяті на себе зобовязання за Договором кредиту не виконала, останній платіж за Договором кредиту здійснила 12.06.2014 року (а.с.17). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із розрахунком заборгованості (а.с.17-18) заборгованість [PERSON] за Договором кредиту станом на 26.01.2016 року становить 66136,17 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 34960,68 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками 13880,74 грн.; - сума комісії 9500,00 грн. - сума пені по кредиту, процентам , комісії 7794,76 грн. Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки: суми пені по кредиту, процентам, комісії у розмірі 7794,76 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».\~ Пунктом 1 та\~ 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрована у [INFO], яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки: пені у розмірі 7794,76 грн. по тілу кредиту, процентам і комісії за Договором № 025/0016Кс про надання споживчого кредиту від 02.12.2013 року. Таким чином, без врахування нарахованої пені, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором № 025/0016Кс про надання споживчого кредиту від 02.12.2013 року становить 58341,41 грн., з яких: - 34960, 68 грн. поточна заборгованість за кредитом; - 13880,74 грн. заборгованість по нарахованим процентам; - 9500,00 грн. - заборгованість по комісії. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором № 025/0016Кс про надання споживчого кредиту від 02.12.2013 року у розмірі 58341,41 грн. Тож, позовні вимоги ПАТ КБ «УФС» слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial