Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] [INFO] . Позовну заяву мотивує тим, що у сторін від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей- [PERSON] та [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та суперечки. Вказує, що з січня 2021 року з відповідачем проживають окремо. Відповідач утворив нову сім`ю. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила шлюб розірвати (арк.спр. 17). Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив шлюб розірвати, строк на примирення не надавати (арк.спр.18). Процесуальні дії у справі 17 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 03 травня 2011 року між сторонами [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (арк.спр.6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження (арк.спр.7,8). Таким чином виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на наявність у сторін неповнолітніх дітей та неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними припинені за п`ять місяців до подачі позовної заяви до суду, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved