Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (т. № 2, а.с.160-170), [PERSON] просить: - стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 85,95 грн.; - стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., посилаючись на те, що він є діючим адвокатом України з 2004 року. На теперішній час в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження відносно нього за ст. ст. 369 ч. 4, 190 ч. 1 КК України. Вину у вчиненні інкримінованих йому діянь він не визнає у повному обсязі та вважає, що кримінальне провадження відносно нього є сфабрикованим органами досудового розслідування. Так, під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні у 2013 році відбулося зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж належного йому абонентського номеру [NUMBER], та абонентського номеру [NUMBER] який належить його матері, [PERSON]. Вищезазначене зняття інформації здійснювалося за ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 23 травня 2013 року. Вважає, що після зняття інформації, процесуальним керівником Черних О.І. та слідчим Кисельовим О.А. у даному кримінальному провадженні були допущені порушення вимог КПК України, внаслідок чого були порушені його конституційні права та свободи, здійснено втручання в адвокатську діяльність, порушено адвокатську таємницю та права інших осіб. Так, прокурор Черних О.І., вивчаючи матеріали кримінального провадження відносно нього, а саме результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, в порушення вимог ст. 255 КПК України не знищила інформацію (телефонні розмови) з його клієнтами, колегами-адвокатами, батьками, лікарями, родичами, дівчатами тощо, які не відносяться, на його думку, до предмету доказування у кримінальному провадженні, а у повному обсязі передала зазначені результати негласних слідчих (розшукових) дій на розгляд суду з матеріалами кримінального провадження. Слідчий Кисельов О.А. надав результати проведення негласних слідчих дій своєму колезі оперуповноваженому Відєньєву І.Є., а також його захисникам адвокатам Шпільову С.І. та Згоніку В. при відкритті доказів у кримінальному провадженні. Внаслідок вищезазначених дій прокурора Черних О.І. та слідчого Кисельова О.А., які на його думку є незаконними, йому була спричинена матеріальна шкода. Так, ним були витрачені грошові кошти на підготовку позовної заяви та уточнень до позовної заяви, ксерокопії документів для суду, купівлю дисків для записів телефонних розмов у загальному розмірі 85,95 грн. Також йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, яких він зазнав у зв'язку з тим, що стороннім особам стала доступна інформація, яка мала особистий характер його спілкування з клієнтами, колегами, родичами, друзями, та яка, на його думку, підлягала негайному знищенню за рішенням прокурора відповідно до ст. 255 КПК України. Зазначена інформація мала не тільки професійний характер адвокатської діяльності, але й складала інтимну, особисту сторону його життя та інших осіб, питання медичного характеру. Зазначеним було принижено його честь і гідність, нанесено шкоду його діловій репутації. Внаслідок грубих порушень відповідачами його прав, він змушений був проходити курс обстеження та лікування в психіатричній лікарні м. Донецька, та надалі лікуватися в психіатричному відділенні м. Костянтинівка Донецької області, стан його здоров'я погіршився, виникли часті головні болі, знизився тиск, з'явилися болі в області серця. Спричинену моральну шкоду оцінює в 50000,00 грн. Позивач [PERSON], представник позивача Шпільов С.І. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача прокуратури Донецької області [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі, пояснивши, що до теперішнього часу рішення, дії або бездіяльність процесуального керівника та слідчого у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] протиправними не визнані, вироків або інших рішень судів про це не прийнято, через що право на відшкодування шкоди у позивача не виникло. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Донецькій області [PERSON], яка діє за довіреністю № 440/Аб від 09 грудня 2015 року, в судове засідання не з'явилася, надала суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі, зазначивши, що за вказаних позивачем обставин його право на відшкодування шкоди може виникнути лише у разі встановлення в обвинувальному вироку факту незаконного проведення відносно нього оперативно-розшукових заходів. Вважає, що оскільки в кримінальному провадженні відносно [PERSON] рішення не прийнято, його вимоги про відшкодування шкоди є необґрунтованими та передчасними. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заперечень на позовну заяву [PERSON] не надав. Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими доказами, прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013050000000805 від 28 травня 2013 року, за обвинуваченням [PERSON], у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 27 ч. 4, 15 ч. 2, 369 ч. 4, 190 ч. 1 КК України, судовий розгляд якого на теперішній час триває (том № 3, а.с. 1). Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області 23 травня 2013 року були проведені оперативно-розшукові заходи у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру [NUMBER],[NUMBER] у відношенні [PERSON], [INFO]. ( т.3, а.с.50-51). Спричинену матеріальну та моральну шкоду позивач [PERSON] пов'язує з бездіяльністю, діями процесуального керівника у кримінальному провадженні № 12013050000000805 від 28 травня 2013 року за обвинуваченням [PERSON] за ст.ст. 27 ч.4,15ч.2,369 ч.4,190 ч.1 КК України прокурора відділу нагляду за додержанням законів у протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення прокуратури Донецької області Черних О.І. щодо невиконання вимог ст. 255 КПК України про знищення інформації, отриманої в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, яка не стосується предмету доказування у кримінальному провадженні та переданні зазначеної інформації на розгляд суду з матеріалами кримінального провадження. А також з діями слідчого відділу «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області Кисельова О.А. щодо надання результатів проведення негласних слідчих дій оперуповноваженому Відєньєву І.Є., а також його захисникам адвокатам Шпільову С.І. та Згоніку В. при відкритті доказів у кримінальному провадженні. Статтею 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Частиною 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. Відповідно до п.1-1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. Тобто, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування пов'язане законодавцем із встановленням у судовому рішенні (крім ухвали суду про призначення нового розгляду), факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. Частина 6 ст. 1176 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури чи суду, відшкодовується на загальних підставах. Зі змісту ч.6 ст. 1176 ЦК України вбачається, що для виникнення деліктного зобов'язання необхідна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу прокуратури, наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою. Незаконними ж діяннями вважають діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивачем [PERSON] належних та допустимих доказів на підтвердження факту незаконності дій процесуального керівника та слідчого у кримінальному провадження № 12013050000000805 від 28 травня 2013 року не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Таким чином, відсутність судового рішення про встановлення факту незаконного проведення оперативно-розшукових заходів та про визнання дій/бездіяльності прокурора та слідчого виключає право позивача на відшкодування шкоди в порядку, встановленому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а також в порядку ч.6 ст. 1176 ЦК України відповідно, а тому підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Тобто до юрисдикції цивільного суду не належить вирішення питань щодо законності або незаконності дій чи бездіяльності органів досудового слідства та прокуратури під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням тієї обставини, що судовий розгляд кримінального провадження відносно [PERSON] триває та під час розгляду даного кримінального провадження буде надана оцінка всім доказам, наявним у матеріалах кримінального провадження. Суд також не приймає до уваги доводи позивача [PERSON] про порушення слідчим та прокурором вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя та вважає їх щонайменше передчасними, оскільки як зазначалось раніше судовий розгляд кримінального провадження відносно [PERSON] триває. За твердженням позивача [PERSON] дослідження телефонних розмов, отриманих внаслідок проведення негласних слідчих дій, під час розгляду кримінального провадження у судовому засіданні ще не проводилось. Оцінка належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні належить виключно до компетенції суду згідно з правилами, передбаченими КПК України. А тому підстави вважати, що мало місце порушення вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на теперішній час відсутні. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed