Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але у 2006 році шлюб з відповідачем було розірвано Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, навчається в Придніпровському державному металургійному коледжі на 4-му курсі денного відділення. У зв'язку з навчанням син не працює, ніяких джерел доходів в нього не має, тому існує потреба в матеріальній допомозі від батьків. Враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, він зобов'язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. На підставі зазначеного позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який навчається у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення сином навчання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення по справі. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є його батьком (ар.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені від 12.07.2014 року серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] змінив ім'я на [PERSON] (ар.с.8). Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведення стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до довідки Придніпровського державного металургійного коледжу від 13.09.2018 року № 4365 [PERSON] навчається у Придніпровському державному металургійному коледжі на 4-му курсі денного відділення. Термін навчання з 01.09.2015 року по [INFO] року (ар.с.22). Ні відзиву, ні заперечень проти позову відповідачем не надано, а тому беручи до уваги всі вище перелічені обставини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд виходив з встановлених у судовому засіданні обставин, а саме те, що син відповідача дійсно продовжує навчання на денній формі навчання, знаходиться на матеріальному утриманні матері, а відповідач є людиною працездатного віку. На підставі зазначеного, суд вважає, що аліменти у тому розмірі, про який просить позивач, будуть відповідати інтересам сина та не будуть погіршувати матеріальне становище відповідача проти межі, встановленої діючим законодавством. Разом з цим суд зазначає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для сина щомісяця задоволенню не підлягають, оскільки таке не передбачено діючим законодавством. Так, відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але відповідно до ч.1 ст.6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У даному випадку син позивача вже досяг повноліття, тому не має правового статусу дитини. Позовні вимоги задоволено, судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial