Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб з яким було розірвано. Від спільного шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2007 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи, що було збільшено розмір мінімальної заробітної плати для громадян, розмір прожиткового мінімуму для громадян (а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 3018 року становить 1860 гривень), фінансову та економічну нестабільність в країні, високу інфляцію у державі, знецінення національної валюти, стрімке підвищення цін на житлово-комунальні послуги, продукти харчування, товари побутового призначення, інші товари, які необхідні для повноцінного розвитку та зростання дитини, а також враховуючи те, що наші діти підростають і вона, як відповідальна та турботлива мати, яка піклується про розвиток своєї дитини має на меті сприяти, та усіляко заохочувати щоб її дитина отримала необхідний рівень життя, тому вважає, що визначений розмір аліментів Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у сумі 200 (двісті) гривень повинен бути збільшений до 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. 18.09.2018 року позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнила свої позовні вимоги та зазначила, що відповідач крім їхньої спільної дитини має ще двох неповнолітніх дітей, тому вона просить змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2007 року і стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Також позивачка зазначила, що уточнені позовні вимоги від 18.09.2018 року підтримує у повному обсязі. Інших позовних вимог ніж ті, що викладені в заяві про уточнення позовних вимог від 18.09.2018 року, не має та не підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги позивачки викладені в заяві про уточнення позовних вимог від 18.09.2018 року та обставини, якими вони обґрунтовані визнає у повному обсязі. Щодо збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2007 року з твердої грошової суми у розмірі 200 грн. на 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини не заперечує. Враховуючи вищенаведене у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2007 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що підтверджується копією рішення по справі № 2-1522/07 (ар.с.26). Відповідно до копії свідоцтва про народження (ар.с.7) відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2015 року № 2037-VII, який набрав чинності 08.07.2017 року внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, яку викладено в наступній редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Статтями 142, 182 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.07.2018 р. становить - 1944, 00 грн. З огляду на зазначене вище, суд вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у зазначеному позивачем розмірі, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч.2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. Позовні вимоги задоволено, судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved