Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що її матері, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 1,306 га для товарного сільського виробництва в [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла, залишивши заповіт, посвідчений 22.12.2008 року секретарем Загайпільської сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла їй,позивачу, [PERSON] Вона, позивач прийняла спадщину після смерті матері та з метою оформлення спадщини звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки документ, що підтверджує право власності померлої на земельну ділянку, містить виправлення і право власності на таке майно визнається в судовому порядку. Крім того вказує, що в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно зазначене ім»я власника: вказано «[PERSON]», хоча правильно ім»я матері «[PERSON]». Збільшивши позовні вимоги, позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 вересня 2004 року та визнати за нею, позивачем, право власності на земельну ділянку площею 1,306 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в [ADDRESS], як спадкове майно після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовільнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в котрій просить справу розглянути без його участі та винести рішення відповідно до норм чинного законодавства України. Враховуючи подані заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що матері позивача, [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23 вересня 2004 року, належала на праві власності земельна ділянка площею 1,306 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в [ADDRESS] (а.с. 9). [INFO] року [PERSON] померла, про що 09 березня 2017 року складено відповідний актовий запис №5 (а.с.6) Спадкодавиця [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22 грудня 2008 року секретарем виконкому Загайпільської сільської ради Коломийського району, зареєстрований в реєстрі за № 141, згідно якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON]. (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на земельну ділянку площею 1,306 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в [ADDRESS] Позивач [PERSON] прийняла спадщину так як звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 2082017. Нотаріусом, позивачу [PERSON], відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, так як документ, що підтверджує право власності померлої на земельну ділянку містить виправлення і право власності на таке майно визнається в судовому порядку.(а.с.7) Відповідно до п.1.5 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов»язаних із вжиттям заходів охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009 року, розроблених відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат», якщо державний акт про право власності на земельну ділянку, що підтверджує право власності померлого на земельну ділянку, містить виправлення, право власності на таке майно визначається в судовому порядку. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] зроблено виправлення імені власника з «[PERSON]» на «[PERSON]», виправлення завірене сільським головою с. Загайпіль та скріплене гербовою печаткою сільської ради, що підтверджує факт належності [PERSON] даної земельної ділянки. Крім того, факт належності [PERSON] вказаного державного акта на право власності на земельну ділянку підтверджується копією паспорта [PERSON].(а.с.21), копією свідоцтва про смерть [PERSON].(а.с.6), копією свідоцтва про народження позивача, де зазначено прізвище та імя матері [PERSON].(а.с.11) Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виготовленого 04 жовтня 2017 року ТзОВ «Геоземкадсервіс» вартість земельної ділянки площею 1,306 га кадастровий номер [NUMBER] для товарного сільського виробництва в [ADDRESS] становить 53807 гривень. (а.с.22-38). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що позов [PERSON] до Загайпільської сільської ради Коломийського району про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовільнити в повному обсязі. Крім того, слід стягнути з позивача судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в сумі 320 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.16,328,346,391,392,1268 ЦК Українита

Outcome: approved