Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Згідно договору купівлі- продажу від 23 квітня 2002 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Згідно цього договору [PERSON] продала [PERSON] присадибну ділянку площею 0,095 гектарів, розташовану в с. Михайлівка, Михайлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 026495. [PERSON] в ОП ЗМБТІ оформила на житловий будинок технічний паспорт та зареєструвала на себе право власності. 05 липня 2012 року [PERSON] отримала на своє ім.»я державний акт на право приватної власності на землю для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 0950 гектарів, кадастровий № 2321584000: 10:002:0094, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784855. 07 листопада 2011 року [PERSON] видала [PERSON] довіреність на розпорядження належній їй майном, в тому числі і відчужувати його. 15 грудня 2011 року [PERSON] видав [PERSON] довіреність, якою доручав їй діючи в інтересах [PERSON], розпоряджатися належним їй майном, в тому числі і відчужувати його. 05 липня 2012 року [PERSON] за довіреністю в інтересах [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та прилеглу до нього земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 0950 гектарів, кадастровий № 2321584000: 10:002:0094, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784855. Угода скоєна за 2000 гривен. На виконання договору купівлі - продажу сторони склали договір від 05.07.2012 року про сплату позивачем грошей за проданий житловий будинок та прилеглу земельну ділянку. Відповідач після отримання грошей в повному обсязі та укладанні угоди пообіцяв посвідчити договір нотаріально, як це передбачене ст.ст. 209, 210 ЦК України, але всупереч домовленості до теперішнього часу цього не зробив. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Позивач прохає визнати дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS] та прилеглу до нього земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0950 гектарів, кадастровий № 2321584000: 10:002:0094, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784855, укладений 05.07.2012 року між [PERSON] та [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] та прилеглу до нього земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 0950 гектарів, кадастровий № 2321584000: 10:002:0094, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784855. Як вважає позивач, такі дії відповідача порушують її права у зв'язку із чим позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності житлового будинку, який набула на підставі договору купівлі-продажу. В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами: Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи згідно договору купівлі- продажу від 23 квітня 2002 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Згідно цього ж договору [PERSON] продала [PERSON] присадибну ділянку площею 0,095 гектарів, розташовану в с. Михайлівка, Михайлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 026495. [PERSON] в ОП ЗМБТІ оформила на житловий будинок технічний паспорт та зареєструвала на себе право власності. 05 липня 2012 року [PERSON] отримала на своє ім.»я державний акт на право приватної власності на землю для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 0950 гектарів, кадастровий № 2321584000: 10:002:0094, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784855. 07 листопада 2011 року [PERSON] видала [PERSON] довіреність на розпорядження належним їй майном, в тому числі і відчужувати його. 15 грудня 2011 року [PERSON] видав [PERSON] довіреність, якою доручав їй діючи в інтересах [PERSON], розпоряджатися належним їй майном, в тому числі і відчужувати його. 05 липня 2012 року [PERSON] за довіреністю в інтересах [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] та прилеглу до нього земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 0950 гектарів, кадастровий № 2321584000: 10:002:0094, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784855. Угода скоєна за 2000 гривен. На виконання договору купівлі - продажу сторони склали договір від 05.07.2012 року про сплату позивачем грошей за проданий житловий будинок та прилеглу земельну ділянку. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між позивачем та відповідачем 05.07.2012 року був укладений договір купівлі- продажу житлового будинку [ADDRESS] та прилеглої до нього земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 0950 гектарів, кадастровий № 2321584000: 10:002:0094, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 784855. Вартість проданого нерухомого майна 20 000 гривен. Письмова форма та нотаріальне посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримані. На підтвердження укладення договору позивач як покупець передала відповідачу 20 000 гривень, що підтверджується договором купівлі- продажу. Зазначені дії як з сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. На підставі вищезазначеного та у відповідності із ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. 16, ч.2 ст.218, ч.2 ст.220 ЦК України, суд

Outcome: approved