Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

З позову ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідно до укладеного договору №б/н від 28.11.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконав умов кредитного договору (умов і правил надання банківських послуг) і не повернув отриманих кредитних коштів відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 23.03.2017 року виникла заборгованість в сумі 13673 грн. 80 коп., яка складається з наступного: 2453 грн. 87 коп. тіло кредиту; 4310 грн. 39 коп. нараховано відсотків за користування кредитом; 5782 грн. 22 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 627 грн. 32 коп. штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору та на норми, зокрема, ст.ст. 526,527,530,598,629,1054 ЦК України, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.11.2005 року в сумі 13673 грн. 80 коп., яка складається з наступного: 2453 грн. 87 коп. тіло кредиту; 4310 грн. 39 коп. відсотків за користування кредитом; 5782 грн. 22 коп. пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 627 грн. 32 коп. штраф (процентна складова) (а.с.а.с.2-4). В судове засідання 23.08.2017 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] не зявився, раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів (а.с.34). З повідомлення Михайлівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 16.06.2017 року вбачається, що [PERSON] на території даної сільської ради не зареєстрований і не проживає (а.с.39). З фотокопії паспорта [PERSON] серія КО 542434 вбачається, що з 12.05.2017 року [PERSON], [INFO] зареєстрований у встановленому порядку на проживання в [INFO] (а.с.45). З поштового повідомлення вбачається, що відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не отримує судові повістки, з поштових повідомлень вбачається, що він за вказаною адресою місця реєстрації не проживає та мається відмітка вузла звязку, що виїхав з дому, однак, в силу ч.5 ст.74 ЦПК України він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи, оскільки в силу цих положень ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. 27.06.2017 року [PERSON] за адресою с. Михайлівка Великобагачанського району Полтавської області (яка вказана у позовній заяві) отримав копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, та судову повістку на 03.07.2017 року (а.с.51). Судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] направлялися судові повістки про виклик даного відповідача до суду, однак, з поштових повідомлень вбачається, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання в [INFO] не проживає та виїхав з дому (згідно відміток вузла звязку) (а.с.а.с.64-65,66-67). Так, в судове засідання 09.08.2017 року відповідач [PERSON] не зявився, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [INFO] «адресата не має вдома, виїхав» (а.с.64-65); 23.08.2017 року на призначену дату судового розгляду (09 годину) відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, про час і місце розгляду справи відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся рекомендованим листом з повідомлення за зареєстрованим місцем свого проживання, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [INFO] не проживає (а.с.а.с.66-67). Отже, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, тому є підстави для вирішення питання про можливість постановлення у справі заочного рішення, виходячи з положень ч.4 ст.169 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ухвали суду від 23.08.2017 року суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної цивільної справи в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін у справі в судове засідання на призначену дату судового розгляду - 09 годину 23.08.2017 року, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] 28.11.2005 року подав до ПАТ КБ «ПриватБанк» та підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредит в розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; тобто, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договору №б/н від 28.11.2005 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.а.с.11,12,13-27). Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с.а.с.13-27). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). У відповідності до п.п.1.1.1.54, п.п.1.1.1.60 Умов і правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) це розмір коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений в договорі на умовах платності та зворотності; мінімальний обовязковий платіж це розмір боргових зобовязань клієнта, які щомісяця має сплачувати клієнт протягом терміну дії картки. Цей платіж розраховується як сума овердрафта і суми щомісячного платежу, що складається з нарахованих до сплати відсотків і частини заборгованості за кредитом (а.с.а.с. 13-27). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (а.с.а.с.13-27). Пунктом 1.1.3.2.4 Умов і правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.а.с.13-27). Відповідно до п.1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та при здійснені операції по картрахунках. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.а.с.13-27). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороду банку (а.с.а.с.13-27). Згідно п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір по якому встановлено тарифами договору (а.с.а.с.13-27). Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань(а.с.а.с.13-27). Згідно з п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» процентна ставка за кредитом на місяць наступний за звітним, вказується банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць (а.с.а.с.13-27). Відповідно до п.1.1.3.2.2 Умов і правил надання банківських послуг, банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобовязання клієнта і банку, які виникли до або під час припинення зазначеного права (а.с.а.с.13-27). Пунктом 1.1.7.11 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п.п.1.1.2.1.7 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати комісії на умовах передбачених договором; 1.1.2.1.8 даних умов, у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту й овердрафту), оплатити винагороду банку (а.с.а.с.13-27). З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі, а також про який вказується в обґрунтуванні позовної заяви, вбачається, що [PERSON] допустив порушення своїх зобовязань за кредитним договором і станом на 23.03.2017 року в нього виникла заборгованість в сумі 13673 грн. 80 коп., яка складається з наступного: 2453 грн. 87 коп. тіло кредиту; 4310 грн. 39 коп. нараховано відсотків за користування кредитом; 5782 грн. 22 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 627 грн. 32 коп. штраф (процентна складова) (а.с.а.с.5-8). У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Статтями 526,526,530 ЦК України зазначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Договір є обовязковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору (станом на 23.03.2017 року), оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (тобто умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконав у повному обсязі умов кредитного договору №б/н від 28.11.2005 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (Умов і правил надання банківських послуг) і добровільно не в повному обсязі здійснював погашення суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] боргу за кредитом. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 1600 грн. належить стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved