Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь щомісячну суму відшкодування шкоди у розмірі 562,32 грн. з 22.05.2012 року до досягнення її сином [PERSON] повноліття, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь у рахунок спричиненої [PERSON] моральної шкоди 50 000 грн., зазначивши, що 22 травня 2012 року, близько 13-00 години, водій автомобіля марки «OPEL MERIVA», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] здійснюючи рух в районі 101 км а/ш сполученням «Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь» з боку м. Маріуполя у напрямку м. Слов'янськ, здійснив наїзд на перетинавшого проїзну частину зліва направо відносно його руху пішохода [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. 28.05.2012 року відділом з розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Донецькій області була порушена кримінальна справа за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, яку закрито постановою від 18.08.2012 року у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях водія [PERSON] У загиблого [PERSON] є син - [PERSON], [INFO]. Середньомісячний заробіток загиблого [PERSON] складає 1686,96 грн., виходячи з розрахунку: (1554,29 + 1035,00) : 33 ? 21,5 = 1686,96 гри., де 1554,29 грн. - заробітна плата [PERSON] за 21 робочий день у квітні 2012 року, згідно довідки ТОВ «Данком» від 17.04.2013 року; 1035,00 грн. - заробітна плата [PERSON] за 12 робочих днів у травні 2012 року згідно довідки ТОВ «Данком» від 17.04.2013 року; 21,5 - середня кількість робочих днів у місяці; 33 - сумарна кількість робочих днів у квітні і травні 2012 року (21 + 12 = 33). Відповідно, з вирахуванням частки, яка припадала на загиблого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди, розмір щомісячного відшкодування на користь сина - [PERSON], складає 562,32 грн., виходячи з розрахунку: 1686,96 - 1124,64 = 562,32 грн., де 1124,64 - частка заробітку загиблого, яка припадала на нього і на неї, як на працездатну особу, яка перебувала на його утриманні, але не має права на відшкодування шкоди (1686,96 : 3 = 562,32 ? 2 = 1124,64 грн.). Вважає, що згідно за ст.ст.1187, 1200 ЦК України, [PERSON] повинен нести цивільну відповідальність, як власник джерела підвищеної небезпеки, та відшкодовувати щомісячно шкоду дитині у зазначеному розмірі до досягнення нею повноліття. Згідно повідомлення КЛПУ «Міська психоневрологічна лікарня м. Горлівки» № 1025 від 29.03.2013 року, [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом дитячого лікаря-психіатра з 16.02.2013 року до сьогодні з діагнозом: післятравматичний стресовий розлад. Причиною звернення матері до психіатра стало порушення психічного стану дитини після перенесеної психотравми - смерті батька у травні 2012 року. Вважає, що смертю батька дитині спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях дитини у зв'язку з цим. Розмір шкоди з урахуванням глибини тривалості страждань дитини на її думку складає 50 000 грн. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, у заочному порядку. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2012 року, близько 13-00 годин, водій автомобіля марки «OPEL MERIVA», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] здійснюючи рух в районі 101 км а/ш сполученням «Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь» з боку м. Маріуполя у напрямку м. Слов'янськ, здійснив наїзд на перетинавшого проїзну частину зліва направо відносно його руху пішохода [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 26.05.2012 року. 28.05.2012 року відділом з розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Донецькій області порушена кримінальна справа за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. Постановою старшого слідчого відділу з розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Донецькій області майора міліції Городовенко С.А. від 18.08.2012 року кримінальна справа № 081-12-03 1212, порушена за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, закрита у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях водія [PERSON] У загиблого [PERSON] є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.12.2012 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки визнається діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до абзацу 1 п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно відомостей УДАІ Центр ДАІ 1406 (ЦНППВАЗ м. Горлівка) № 6642 від 31.10.2013 року, автомобіль «OPEL MERIVA», реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON]. Оскільки на момент ДТП [PERSON] керував автомобілем «OPEL MERIVA», реєстраційний номер [NUMBER], на відповідній правовій підставі, відповідач повинен нести відповідальність за завдану ним шкоду. Відповідно до ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років)… Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», право на відшкодування шкоди, заподіяної втратою годувальника мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого, незалежно від родинних зв'язків, або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, непрацездатні члени сім'ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв'язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] працював водієм на ТОВ «ДАНКОМ» і за 3 місяці (березень-травень 2012 року) отримав заробітну плату в розмірі 2622,34 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Данком» від 17.04.2013 року, суд застосовує аналогію положень ст. 1197 ЦК України для розрахунку розміру завданої шкоди. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути щомісячну суму відшкодування шкоди в розмірі 562,32 грн., починаючи з 22 травня 2012 року до досягнення її сином - [PERSON] повноліття Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до п.9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З повідомлення КЛПУ «Міська психоневрологічна лікарня м. Горлівки» від 29.03.2013р. № 1025 вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом дитячого лікаря-психіатра з 16.02.2013 року до сьогодні з діагнозом: післятравматичний стресовий розлад. Причиною звернення матері до психіатра стало порушення психічного стану дитини після перенесеної психотравми (смерті батька у травні 2012 року). Внаслідок вказаної ДТП, малолітня дитина - [PERSON] зазнав невідновної втрати батька, що призвело до глибоких тривалих душевних страждань, в результаті яких порушився нормальний хід його життя, погіршилися можливості реалізації звичок та бажань, що призвело до негативних наслідків. Враховуючи всі обставини справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 15 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: partial