Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, від шлюбу з відповідачем в них є дочка [PERSON], [INFO]. З 01.09.2014 року дочка є студенткою денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою повнолітню дитину на період навчання, хоча зобовязаний це робити та має таку можливість, оскільки отримує пенсію розмір якої складає 5500 гривень. Позивачка зазначила, що самостійно вона не має можливості в повній мірі забезпечити всі потреби дочки повязанні з навчанням. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всього його заробітку, щомісяця і до досягнення нею 23 років, або припинення навчання. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Київського національного університету культури і мистецтв №2461 від 29.12.2017 року, [PERSON] є студенткою ІV курсу групи ГГТС -64 факультету готельно-ресторанного та туристичного бізнесу даного університету. Форма навчання денна. Навчається на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Так, в судовому засіданні встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON] навчається у Київському національному університеті культури і мистецтв, самостійних доходів немає, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідачє працездатним, інших аліментих зобовязань не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки на період її навчання в розмірі, який просить позивачка. Враховуючи вищевикладене, обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 704,80 грн. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від його оплати. Відповідно до ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved