Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що сторони з 22.07.2009 р. перебували у шлюбі; від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. 28 грудня 2011 року Обухівським районним судом Київської області було винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.12.2011 р. і до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ВП 341294 №1083 від 10.01.2020 р., виданої державним виконавцем Амур-Нижньодніпровським ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кисельовим Б. заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.03.2019 р. становить 100 850,51 грн. Позивач зазначає, що відповідач після розірвання шлюбу не займається вихованням дитини, будь-якої допомоги не надає, не піклується про її стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей дитини, не спілкується з нею та не вживає активних дій для спілкування. При зверненні до суду із вказаним позовом позивач вказує, що всі батьківські обов`язки відносно дитини вона здійснює самостійно, дитина постійно проживає з нею, вона її виховує, піклується про її стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, створює їй необхідні умови. Позивач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі та задовольнити позовні вимоги; не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.13). Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.12.2011 р. ухвалено стягувати щомісяця з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2011 р. до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується відповідним рішенням суду (а.с.16). Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 100 850,51 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця (а.с.19-20). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 07.05.2019 року за № 924 «Про доцільність позбавлення батьківських прав» [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини: не піклується про її життя та здоров`я, не спілкується з [PERSON] , не телефонує, не вітає зі святами, матеріально не допомагає. [PERSON] сама займається вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , створила всі необхідні умови для гармонійного та всебічного розвитку дитини, матеріальної допомоги від [PERSON] не отримує, заборгованість по аліментах, згідно довідки Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 01.03.2019 року становить 100 850, 51грн. [PERSON] навчається у 4 класі навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-111 ступенів № 3 - ліцей» Обухівської міської ради Київської області. За інформацією, наданою дирекцією школи, батько із учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, участі у вихованні та навчанні [PERSON] не приймає. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] ,\~розглядалося на\~засіданні комісії\~з питань\~захисту прав\~дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради 23.04.2019 р., при винесенні рішення враховувалася і думка дитини - колегіально прийнято рішення про надання висновку органу опіки та піклування на позбавлення батьківських прав. [PERSON] був запрошений на засідання комісії, але на неї не з`явився, пояснень чи заперечень по справі не надав, чим ще раз засвідчив свою байдужість щодо долі малолітньої дитини та своїх законних батьківських прав. Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.22-23). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків. Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в межах заявлених суду вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 7 ст.\~7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст.\~155\~СК України\~здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків\~мають ґрунтуватися\~на повазі\~до прав\~дитини та\~її людської\~гідності. Батьківські права\~не можуть\~здійснюватися всупереч\~інтересам дитини. Відмова батьків\~від дитини\~є неправозгідною,\~суперечить моральним\~засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до\~ст.\~165\~СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч.ч. 1-4\~ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1\~ст.\~164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Жодних доказів на підтвердження виконання відповідачем, як батьком, своїх батьківських обов`язків щодо доньки суду не надано, та такі в матеріалах справи відсутні. Відтак, оскільки обов`язок щодо виховання кожної дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що, враховуючи встановлення судом обставин того, що відповідач, будучи батьком, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує\~зі свого боку\~необхідного харчування, одягу, лікування і медичного нагляду, не спілкується із дитиною, що з урахуванням віку доньки вкрай негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, суд, зазначені обставини в своїй сукупності розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, зважаючи на свідоме нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Одночасно суд відзначає, що за умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, при додержанні порядку, встановленого ст. 169 СК України відповідач має право звернутися з позовом про поновлення його батьківських прав відносно його доньки. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved