Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Згідно позовної заяви, усних пояснень позивачки в судовому засіданні, вона та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання, 18.06.2013 року, у них народився син [PERSON]. За їх з відповідачем заявою, поданою до органів реєстрації, відповідач визнав себе батьком дитини, на підставі чого до свідоцтва про народження сина внесено відповідний запис про батька. З лютого 2015 року вона та відповідач припинили подружні стосунки і проживають окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Належної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, а вона самостійно не спроможна належним чином утримувати дитину. Враховуючи вищевикладене, а також те, що батько дитини є працюючим, сплачує аліменти на неповнолітню дитину від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини від його заробітку, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку щомісячно. Третя особа [PERSON] в судовому засідання проти позову не заперечила вказавши, що відповідач сплачує аліменти на утримання їх спільної дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від його заробітку, а тому повинен утримувати і сина [PERSON], сплачуючи на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ч. 1, 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого на його імя. Встановлено, що позивачка та відповідач проживають окремо, малолітня дитина проживає з матірю [PERSON], на що вказує акт обстеження житлово-побутових умов життя та виховання дітей від 18.05.2015 року. Батько дитини належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, таке [PERSON] не оспорив, що є невиконанням з його боку вищезазначених вимог закону щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 14.11.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Відповідно до розяснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідач є працездатним, має постійну роботу, його середньомісячна заробітна плата за листопад 2014 року квітень 2015 року, з урахування обовязкових відрахувань та аліментів, становить 5288 гривень 62 копійки, а тому він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON], саме в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі вищевикладеного, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати своїх дітей, матеріальне становище [PERSON], наявність на його утриманні малолітньої дочки [PERSON], суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2015 року, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved