Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON]., його усних пояснень в судовому засіданні на підставі договору дарування від 18 квітня 1995 року він набув право власності на однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS]. 16 червня 1998 року уклав шлюб з [PERSON] [INFO]. у них народилася донька [PERSON]. Також удочерив доньку дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Після укладення шлюбу дружина вселилася в однокімнатну квартиру в [ADDRESS]. В подальшому вся сім'я була в 1999 р. зареєстрована по [ADDRESS]. В 2001 році із-за суперечок [PERSON] добровільно покинула квартиру та пішла проживати до своїх батьків. 22 червня 2001 року шлюб між ними розірвано. Намагаючись відновити відносини, погодився на умови відповідачки зняти по найму двохкімнатну квартиру. На час, коли знімали двохкімнатну квартиру, свою квартиру також здавав в найм. Проживали в двохкімнатній квартирі один рік, в 2005 році осінню перейшли проживати в трьохкімнатну квартиру по [ADDRESS], а теща [PERSON] в його однокімнатну по [ADDRESS]. В трьохкімнатній квартирі по [ADDRESS] прожили до літа 2006 року, коли і остаточно припинили подружнє життя. Літом 2006 року перейшов назад в однокімнатну квартиру по [ADDRESS], а відповідачка з дітьми залишилась в квартирі своєї матері [PERSON] по [ADDRESS], де і проживає по теперішній час, при цьому залишив все набуте ними спільно майно подружжя. Відповідачка в останній раз проживала в спірній однокімнатній квартирі в 2001 році. З літа 2006 року в спірну квартиру не поверталася, жодного разу не ночувала, тільки приходила в гості, не проживає в ній без поважних причин з 2001 року, з доброї волі покинула квартиру, перешкод в користуванні квартирою до квітня 2014 року їй не чинив, особистих та спільно нажитих речей її та дітей в квартирі немає. З літа 2006 року, як остаточно розійшлись, пропонував неодноразово їй знятись з реєстрації, але не наполягав, оскільки його особисте життя ще не було влаштоване, відповідачка працювала в садочку, мала невелику зарплату, вимушений був іти їй назустріч, бо там його діти, вона пояснювала, що пізніше випишеться, бо мати одержує субсидію, оскільки прописана одна, а якщо перепропише і її та дітей до квартири, то втратить субсидію. В січні 2011 році створив нову сім'ю, проживає з іншою жінкою в однокімнатній квартирі, зробили на кухні ремонт, придбали меблі. Фотознімки, що долучені до матеріалів справи [PERSON] не є свідченням того, що станом на осінь 2013 року вони проживали однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], оскільки зроблені 3-4 роки назад на прохання [PERSON] для того, щоб сфотографуватися з нею і виставити в Інтернет, тим самим підтвердити її сімейний стан, бо їй запропонували кращу роботу і однією з умов було те, щоб була сімейна, тому в інтересах матері своїх дітей погодився на таке. З боку відповідачки скарг до правоохоронних органів, ЖКО м.Нетішин на його адресу з приводу вчинення перешкод в користуванні спірною квартирою не надходило. 04 червня 2014 року відповідачка намагалася проникнути до нього в квартиру, подряпала йому обличчя, після цього вимушений був звернутися до суду. Вважає, що відповідачі втратили право користування його квартирою та добровільно, без поважних причин вибули з неї. З посиланням на ст. 405 ч.2 ЦК України просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування його квартирою [ADDRESS], у зустрічному позові [PERSON] та [PERSON] просить відмовити. Згідно зустрічної позовної заяви [PERSON] та її усних пояснень в судовому засіданні 16 червня 1998 року уклала шлюб з позивачем. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], її дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO], [PERSON] удочерив. В 1999 році з дітьми вселилася у власну квартиру позивача [ADDRESS] на правах членів сім'ї, там і зареєстровані до цього часу. З квартири [ADDRESS] тимчасово вибувала на два тижні, коли між ними виникали сварки, максимальний термін, на який вибувала складав один місяць. В 2001 році з спірної квартири разом з відповідачем виселились в двохкімнатну кімнатну, в 2005 році перейшли жити в трьохкімнатну до її матері, де прожили до 2006 року, а потім знову всі повернулися назад в однокімнатну квартиру [ADDRESS], разом зробили ремонт, купляли меблі. Рішенням суду шлюб між ними розірвано в 2001 році, але свідоцтво про розірвання шлюбу отримано в листопаді 2007 року. Ініціатором розірвання шлюбу була вона, причиною розірвання шлюбу була подружня зрада чоловіка, яка потім уже стала неодноразовою, разом з тим шлюбні стосунки не припиняли, оскільки їй важко було утримувати двох дітей та була маленька зарплата в дитячому садочку, іншого житла у неї немає. В 2009 році звільнилася з роботи та поїхала в Москву, щоб заробити гроші, старша дочка [PERSON] поступила вчитися, потрібно було оплачувати її проживання та навчання, відповідач знав про це та був не проти. З м. Москви в перервах поверталася в спірну квартиру як додому, іншої жінки там не було, завжди вони були разом. Діти без неї жити в спірній квартирі не бажали, коли поверталася назад на роботу до м. Москва, то менша дочка [PERSON] на період перебування в м. Москва жила в її мами, оскільки [PERSON] працює по нічних змінах, так їй краще. В квітні 2014 року коли повернулася з м. Москва позивач в квартиру [ADDRESS] не впустив, з квітня 2014 року з дітьми проживає в квартирі своєї матері по [ADDRESS]. Остаточно припинили подружнє життя в січні 2014 року, пояснення його про наявність в нього іншої сім'ї на протязі чотирьох років не правдиві, так само як і твердження [PERSON]. в тому, що фотознімки були зроблені спеціально для працевлаштування її в мусульманській сім'ї. З посиланням на ст.ст. 156; 157, 162 Житлового кодексу України просить в позові [PERSON]. відмовити, її зустрічний позов про визнання права на користування квартирою [ADDRESS]., вселення, зобов'язання не чинити перешкод в користуванні квартирою задовольнити. Згідно зустрічної позовної заяви [PERSON] та її усних пояснень в судовому засіданні повністю підтверджує пояснення своєї матері і крім того зазначила, що деякий час не проживала в квартирі, навчаючись з 2009 року по 2012 рік в Рівненському коледжі економіки та бізнесу, знімалась з реєстрації, а після закінчення учбового закладу в лютому 2013 року повернулась та стала проживати разом з батьками в квартирі [ADDRESS], що підтверджується відміткою в паспорті, [PERSON] був не проти. 3 2011 року мама стала працювати за кордоном в м. Москва. Після закінчення роботи поверталась в м. Нетішин за місцем проживання в кв. [ADDRESS], проти чого позивач не заперечував. Під час роботи матері в Москві вона та її сестра [PERSON] знаходились в квартирі бабусі [PERSON], бо без матері проживати в квартирі [PERSON]. не хотіли. В квітні 2014 року останній раз була в квартирі [ADDRESS], з сестрою, приходили, щоб привітати батька з днем народження, він чекав, сам все готував, відносини тоді були нормальні. Про нову сім'ю, яка є в батька, зараз вже відомо. Просить в позові [PERSON]. відмовити, її зустрічний позов задоволити, вселити її у спірну квартиру, зобов'язати не чинити перешкод в користуванні квартирою. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню, а в зустрічних позовах [PERSON] та [PERSON]. необхідно відмовити. Згідно змісту ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно змісту ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз ст. 405 ч.2 ЦК України свідчить, що вона є спеціальною нормою, яка регламентує право користування житлом членом сім'ї власника житла і відсутність члена сім'ї понад 1 рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати такою особою права на користування житлом. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Так, свідок [PERSON]. показала, що є сусідкою [PERSON]. На протязі трьох років він проживає в квартирі по [ADDRESS]. з новою дружиною [PERSON], часто її бачить на вулиці, в під'їзді, в ліфті, а [PERSON] з дітьми вже багато років, приблизно з 2000 року, там не проживає. [PERSON] не чинив перешкод в користуванні квартирою своїй колишній дружині, дочці [PERSON]., стосунки [PERSON]. з дітьми були завжди гарні. Знаючи [PERSON]., якби не збирався узаконювати відносини з іншою дружиною, то не подавав би позов в суд про визнання [PERSON] втратившою право на користування спірною квартирою. Свідок [PERSON] показала, що є сусідкою [PERSON]., його нову дружину [PERSON] знає з 2010 року, в квартирі проживає нова дружина близько 3 років, колишньої дружини [PERSON] не знає, бачить в судовому засіданні перший раз, дочку [PERSON] бачила два рази, а дочку [PERSON] бачить також перший раз. В квартирі [PERSON]. буває приблизно раз в тиждень, дитячих речей не бачила. Свідок [PERSON] показала, що з [PERSON] знайома з 2010 року. З січня 2011 року і по теперішній час проживають в цивільному шлюбі в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] та діти в означеній квартирі не жили жодного дня, в червні 2014 року було намагання [PERSON] вселитися в спірну квартиру. [PERSON] приходила два рази на рік, щоб відвідати батька, [PERSON] частіше, але ночувати ніколи не залишались. Свідок [PERSON] показав, що є сусідом з [PERSON], який з новою дружиною [PERSON] живе приблизно 4 роки, до них в квартиру заходить періодично, крім їх двох, більше ніколи нікого не бачив, останній раз бачив [PERSON] вісім років назад. [PERSON] приходив до нього з новою дружиною [PERSON] разів три, він був зі своєю сім'єю 3-4 рази в їхній квартирі, доньку [PERSON] [PERSON] перший раз бачить в судовому засіданні. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON]. знає 20 років, він його близький товариш, два - три роки проживає з новою дружиною [PERSON], часто буває в нього в гостях, крім [PERSON]. і його дружини Наталії ніколи нікого не бачив, в останнє бачив [PERSON] в квартирі [PERSON]. років 7-8 назад. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] є його сусідом і товаришем, проживає нижче поверхом, робив в 2011 році фотознімки оскільки [PERSON] мала намір влаштувалася на іншу роботу і для неї потрібні фотознімки, щоб підтвердити її сімейний стан. В квартирі [PERSON]. на той час і до того вже не проживала. [PERSON] близько 4 років живе з іншою жінкою. Молодшу дочку бачив, приходила до нього, але ніколи не проживала, а старшу взагалі не знає. Обґрунтованість заявлених вимог [PERSON]. також підтверджується наступними доказами. Із договору дарування вбачається, що 18 квітня 1995 року [PERSON] прийняв у дар однокімнатну квартиру під номером [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] 16 червня 1998 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с.46). Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Згідно рішення Нетішинського міського суду від 22 червня 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.06.1998 року розірвано (а.с.47). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 16 листопада 2007 року зроблено реєстрацію розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.48). Із титульного листа медичної карти вбачається, що фактичним місцем проживання [PERSON] [INFO] є [ADDRESS] м.Нетішин. Суд не приймає покази свідка [PERSON], [PERSON], [PERSON] в тому, що [PERSON] з [PERSON] припинили шлюбні стосунки до року, з того часу [PERSON] не проживає в спірній квартирі, оскільки такі покази спростовуються вищезазначеними доказами В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження поважності причин не проживання відповідачів в квартирі [ADDRESS] більше року, так само і відсутні докази того, що перешкоди у користуванні квартирою чинилися їм протягом річного строку, передбаченого ст. 405 ЦК України, протягом якого за ними зберігалося право користування жилим приміщенням. Позивачем не заперечується той факт, що відповідачі періодично навідувались в спірну квартиру, разом з тим суд не сприймає названі обставини як підставу для задоволення їхніх позовних вимог. Таким чином з 2001 року і до квітня 2014 року власник квартири [ADDRESS] [PERSON] не чинив перешкод відповідачам в користуванні квартирою, вони мали можливість вільно користуватися спірною квартирою, але не намагалися її використовувати, спірну квартиру залишили добровільно, з часу припинення шлюбних стосунків, а саме з 2006 року [PERSON] з дітьми проживає в трьохкімнатній квартирі своєї матері [PERSON] що по [ADDRESS], а в спірну квартиру не повернулася, поважних причин, які б перешкоджали їм проживати в спірній квартирі судом не встановлено, іншої домовленості понад визначений ст.405 ч.2 ЦК України строк щодо порядку користування цим житлом між сторонами не було, тому позовні вимоги [PERSON]. є такими, що підлягають задоволенню, а в зустрічних позовах необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved