Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПрАТ «Горлівськтепломережа» просить стягнути з [PERSON] вартість наданих послуг з централізованого опалення за період з квітня 1996 року по червень 2013 року у розмірі 10627,27 грн., три відсотка річних у сумі 1554,65 грн., інфляційні нарахування у розмірі 82,22 грн., а також судовий збір у розмірі 229,40 грн., посилаючись на те, що відповідно до п. п. 3.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 160, 162 ЖК України, споживач зобов'язаний сплачувати вартість житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Термін сплати вартості житлових послуг, встановлений п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., - щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Нарахування за послуги з теплопостачання здійснюється згідно тарифів, встановлених постановою НКРЕ України, з урахуванням рішення Горлівської міської ради, виходячи з опалювальної площі квартири, в якій мешкає боржник. Протягом періоду з квітня 1996 року по червень 2013 року відповідачу були надані послуги з централізованого опалення. Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Станом на 07.08.2013 року заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з квітня 1996 року по червень 2013 року складає 10627,27 грн. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України позивач також нарахував боржнику три відсотка річних у сумі 1554,65 грн., інфляційні нарахування у сумі 81,22 грн. за порушення виконання грошового зобов'язання зі сплати послуг з централізованого опалення. Представник позивача за довіреністю Сопіна Ю.М. у судове засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій повністю підтримала позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, тому суд , згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення), про що також не заперечувала представник позивача. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім'я відповідача [PERSON], отже вона є споживачем послуг ПрАТ «Горлівськтепломережа» (а.с. 4). В порушенні вимог ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, відповідач не сплачує вартість послуг з теплопостачання та згідно довідки про розрахунок суми боргу заборгованість відповідача перед ПрАТ «Горлівськтепломережа» за період з квітня 1996 року по червень 2013 року складає 10627,27 грн. (а.с.4) Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків на встановлений договором або законом. Розмір нарахованих позивачем трьох відсотків річних від простроченої суми відповідачу складає 1554,65 грн. (а.с.5), розмір нарахованих позивачем інфляційних нарахувань за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті послуг з теплопостачання відповідачу складає 81,22 грн.(а.с.6). Ухвалою Микитівського районного суду м. Горлівки від 18 лютого 2014 року провадження у справі за позовом ПрАТ «Горлівськтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2009 року по жовтень 2011 року закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Тож, спірним є період з квітня 1996 року по вересень 2009 року та з листопада 2011 року по червень 2013 року. Проте, судом встановлено, що згідно довідки - розрахунку позивача сума заборгованості, пред'явлена позивачем до стягнення, утворилася у період з квітня 1996 року по червень 2013 року, тобто частина сума заборгованості нарахована у період дії положень Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність з 01.01.2004 року. Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виникнення спірних відносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється у три роки. Згідно ст. 75 ЦК УРСР від 18.07.1963 року позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Стаття 80 ЦК УРСР від 18.07.1963 року передбачає, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позивачем клопотання про поновлення строків позовної давності не заявлено та доказів в обґрунтування поважності причин пропуску даного строку не надано. Враховуючи викладене, суд вирішує справу з урахуванням строків позовної давності та наслідків їх закінчення, встановлених положеннями ЦК УРСР від 18.07.1963 року, та вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань за період з квітня 1996 року по 31.12.2000 року слід відмовити у зв'язку з пропуском строків позовної давності. Сума ж заборгованості відповідача, згідно проведеного судом розрахунку за періоди з січня 2001 року по вересень 2009 року та з листопада 2011 року по червень 2013 року складає 7546,00 грн., сума трьох відсотків річних за порушення строків виконання грошового зобов'язання складає 1015,98 грн. та сума інфляційних нарахувань складає 54,73 грн. Зазначені суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Тож позов слід задовольнити частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача та на спеціальний рахунок Державного бюджету України

Outcome: partial