overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивачі просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 58 по вул. Червонопартизанській в місті Дніпропетровську, зобов'язати Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України в м. Дніпропетровську зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок № 58 по вул. Червонопартизанській в місті Дніпропетровську належить на праві власності позивачу [PERSON] 24 грудня 2004 року за вказаною адресою була зареєстрована його невістка - дружина позивача [PERSON] - [PERSON] Але з квітня 2005 року остання за вказаною адресою не мешкає. Шлюб між нею та [PERSON] розірваний у 2012 році. Місце проживання відповідача наразі їм невідомо. У судовому засіданні позивачі свій позов підтримали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена шляхом оголошення у пресі. Представник Індустріального районного відділу Державної міграційної служби України в м. Дніпропетровську у судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 58 по вул. Червонопартизанській у м. Дніпропетровську. В даному будинку з 24 грудня 2004 року зареєстрована його невістка [PERSON] Згідно з актом, складеним квартальним комітетом № 3 Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, [PERSON] за цією адресою не проживає з 2005 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Факт не проживання відповідача в спірному будинку також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, суд вважає можливим визнати її такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Щодо позовних вимог про зобов'язання Індустріальний районний відділ Державної міграційної служби України в м. Дніпропетровську зняти відповідача з реєстраційного обліку, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачам не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв'язку з втратою останньою права користування житловим приміщенням. Суд зауважує, що саме по собі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку державною міграційною службою.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивачі просять усунути їм перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною їм на праві власності квартирою [ADDRESS], визнавши [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані відповідачі та їх неповнолітня дочка. З червня 2014 року відповідачі в спірній квартирі не проживають у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації, наміру повертатися в Україну не мають. У судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] свій позов підтримали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надали. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради в судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 жовтня 2015 року належить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша 1/2 частина вказаної квартири належить [PERSON] на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили. Також судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також їх неповнолітня дочка [PERSON], 2011 року народження. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі в спірній квартирі не мешкають з червня 2014 року. Згідно з нотаріально посвідченими заявами [PERSON] та [PERSON], вони разом із дитиною проживають за адресою: [ADDRESS], наміру повертатися в Україну не мають. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідачі разом з їх неповнолітньою дитиною не проживають у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати їх такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідач є батьком її дочки [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про відкладення судового розгляду, разом з тим його неявка визнана судом неповажною, у зв'язку з чим справу розглянуто судом на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано у 2007 році, проживають окремо. Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З позовної заяви вбачається, що відповідач не має регулярного доходу, а відповідач доказів іншого суду не надав, отже розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини має бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, всі інші обставини, передбачені ст. 182 СК України, та приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред'явлення цього позову 2 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2003 року. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року припинили з відповідачем шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За цих підстав просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому справу розглянуто судом на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають дочку [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, дитина проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно\~зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, суд вважає, що розмір аліментів на дитину має бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, всі інші обставини, передбачені ст. 182 СК України, та приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 25 червня 2015 року (з дня предявлення цього позову). Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2004 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 20 лютого 2013 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За цих підстав просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1286 грн. щомісяця до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд розглядає справу на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно\~зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, суд вважає, що розмір аліментів на дитину має бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, те що обовязок по утриманню дитини покладений на обох батьків, всі інші обставин, передбачені ст. 182 СК України, та приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 900 грн. щомісяця з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 7 травня 2015 року (дня звернення до суду з позовом) до досягнення повноліття. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року. Мають дочку [PERSON], [INFO]. В 2013 році припинили з відповідачем відносини, проживають окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утриманя дитини не надає. За цих підстав просить стягнути\~з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, встановленого Законом України Про Державний бюджет на 2015 рік - 1032 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд розглядає справу на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. \~\~ Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивач зазначає, що відповідач не має постійного регулярного доходу, тому суд вважає, що розмір аліментів на дитину має бути визначений у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, те що обов'язок по утриманню дитини покладений на обох батьків, всі інші обставин, передбачені ст. 182 СК України, та приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду - 28 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 11 березня 2009 року в Індустріальному районному у місті Дніпропетровську відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 118, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач байдуже ставився до своїх батьківських та сімейних обов'язків, зловживав спиртними напоями, не працював, спричиняв їй тілесні ушкодження, не допомагав у веденні спільного господарства та утриманні сім'ї. З травня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливо. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, у своїй заяві просила розглянути справу в її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надав, тому справу вирішено на підставі наявних даних і доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 березня 2009 року. Шлюб зареєстрований в Індустріальному районному у місті Дніпропетровську відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 118. В травні 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання cина [PERSON], 12 серпня 2009 року, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з лютого 2006 року. 12 серпня 2009 року в них народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. З середини серпня 2015 року проживають з відповідачем окремо, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи\~\~повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надав, тому справу вирішено на підставі наявних у справі даних і доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.\~\~\~\~\~\~ Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З позовної заяви вбачається, що відповідач працює. Відповідач доказів відсутності в нього регулярного доходу суду не надав. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, має бути визначений у частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, всі інші обставини, передбачені\~ст. 182 СК Україн, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову - 03 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі\~ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена законом від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved