Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку із злісним ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані тим, що 03.07.2012 року позивач уклала шлюб з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . 29 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 03 червня 2015 року стягнуто з [PERSON] на утримання дитини аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, однак відповідач не надає фінансової допомоги, уникає виконання рішення. Позивач зверталась до Суворовського відділу поліції з заявою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності у зв`язку з несплатою аліментів. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на липень 2019 року склала 65586 грн. [PERSON] зовсім не цікавиться долею сина, не займається його вихованням, не намагається зустрітись з сином. На даний момент позивач з сином проживає разом з цивільним чоловіком [PERSON] , який взяв на себе обов`язок по утриманню дитини та його вихованню. Позивач звернулася з заявою про розгляд справи в її відсутності. Раніше в судовому засіданні позивач заявлені вимоги в повному обсязі підтримала з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити та здійснити розгляд справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2012р., який рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 29.04.2015р. було розірвано, рішення набрало законної сили 12.05.2015р. (а.с.8). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис 9550 (а.с.7). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 03.06.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1000 гривень, з індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною 18 років, тобто до [INFO] (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.07.2019 року, державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чумаченко К.В. встановлено, що сукупний розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів станом на 31.07.2019 р. складає 65586 грн. (а.с.12) . Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) [PERSON] проживає разом із матір`ю і зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до довідки від 24.07.2019 року, яку надав Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла - садок» №266 Одеської міської ради Одеської області, [PERSON] відвідував їх заклад з вересня 2015 року по червень 2018 року, з адміністрацією батько дитини [PERSON] жодного разу не спілкувався, дитину до закладу не приводив і не забирав та не відвідував батьківські збори, свята, розваги, на які було запрошено батьків (а.с. 14). Довідкою дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №8 «Перлинка» Чорноморської міської ради Одеської області підтверджується, що [PERSON] відвідував їх заклад з вересня 2018 року, а в травні 2019 року випустився до школи. За період перебування дитини в дошкільному навчальному закладі вихованням, опікою, турбуванням займались мати - [PERSON] та цивільний чоловік - [PERSON] З [PERSON] ні вихователь групи, ні помічники вихователя, ні інші члени педагогічного колективу ДНЗ №8 не спілкувались і не знайомі (а.с.15). Листом Головного управління МВС України в Одеській області Суворовського районного відділу Одеської міської ради від 23.10. 2015 повідомлено, що заява [PERSON] , яка була реєстрована в ЖЕУ №32617 від 13.10.2015 року, розглянута та не містить складу кримінального правопорушення. У випадку встановлення місцезнаходження [PERSON] до нього будуть прийняті міри відповідно до законодавства (а.с.16). 06.03.2017 року листом від слідчого Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Фісенко Е.О. Сорокіну О.О. було повідомлено про початок досудового розслідування за фактом невиплати аліментів та внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за номером № 12017160490001019 (а.с.17) Згідно з ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько може бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що відповідач зловживає алкоголем, також вказували про відсутність відповідача в житті дитини: він не цікавиться його життям, успіхами, не приймає участі в його вихованні та матеріальному забезпеченні. Суворовська районна адміністрація ОМР направила до суду висновок органу опіки та піклування від 24.01.2020 р. №01-05-3/568вх(19), згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, так як батько ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. При цьому, перед прийняттям висновку спеціалісти служби у справах дітей Одеської міської ради спілкувалися з [PERSON] по телефону, і він їх повідомив про байдужість у вирішенні питання щодо позбавлення його батьківських прав. За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні фактів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з боку позивача доведено той факт, що відповідач тривалий час не займається вихованням та духовним розвитком дитини, його життям та здоров`ям не цікавиться, не приділяє батьківської турботи по відношенню до свого малолітнього сина, матеріально не забезпечує, тому вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved