Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сімї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 24.05.1993 року зареєстрованого в КП «БТІ», позивачам та відповідачу на праві приватної власності належить квартира №[ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданою Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту про не проживання від 07.06.2018 року, відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS] з 2000 року до теперішнього часу. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач з 2000 року не користуються житлом квартирою [ADDRESS], а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, оплату по комунальним послугам не проводить, враховуючі визнання відповідачем позову в повному обсягу, суд вважає, що позивачам, слід усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визнавши відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації. На підставі викладеного й

Outcome: approved