Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Згідно позову, відповідно до укладеного договору № 8/2008/840-К/748511/ФЛ від 21 січня 2008 року відповідачка [PERSON] в банківській установі позивача отримала кредит у розмірі 39510,50 доларів США. Відповідачка взяла на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом. Кінцевий строк погашення кредиту 20 січня 2015 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачці кошти в зазначеному розмірі. Умови погашення кредиту відповідачкою не виконані. Станом на 09 квітня 2015 року заборгованість відповідачки перед банком становить: · 38399,93 доларів США заборгованість за тілом кредиту; · 29885,73 доларів США заборгованість за відсотками; · 379625,14 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; · 92890,51 грн. штраф. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 21 січня 2008 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобовязань за кредитним договором. Станом на час подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором позичальником та поручителем у добровільному порядку не погашена. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь зазначену заборгованість та понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 77 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомили. За ухвалою суду розгляд справи проведений за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем до позову додана копія кредитного договору «Автопакет» № 8/2008/840-К/748511/ФЛ (а.с. 6-13), укладеного 21 січня 2008 року між відповідачем [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», за яким банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 39510,50 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі. Крім цього, банк відкриває позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 2963,29 доларів США. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За умовами договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,9 % річних (п. 1.1.3.1). Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 20 січня 2015 року (п. 1.14). [PERSON] зобовязалась повертати кредит, сплачувати банку передбачені п. 1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 720,34 долари США (п. 2.2.1), щомісячно до 18 числа поточного місяця. Відсотки за користування коштами в рамках ліміту кредитної лінії розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,69 % на місяць (п. 1.2.3.1). позичальник повертає кошти, отримані в рамках кредитної лінії, та сплачує банку передбачені п. 1.2.3.1 ього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає: з 21 січня 2008 року по 20 січня 2009 року 275,24 доларів США, з 21 січня 2009 року по 20 січня 2010 року 198,05 доларів США, з 21 січня 2010 року по 20 січня 2011 року 178,26 доларів США, з 21 січня 2011 року по 20 січня 2012 року 160,42 долари США, з 21 січня 2012 року по 20 січня 2013 року 156,28 доларів США, з 21 січня 2013 року по 20 січня 2014 року 129,95 доларів США, з 21 січня 2014 року по 20 січня 2015 року 116,95 доларів США (п. 2.2.2). Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 11), [PERSON] з грудня 2008 року припинила здійснення платежів та тілом кредиту, з квітня 2009 року за кредитною лінією та з серпня 2010 року за відсотками. Після 20 січня 2015 року кредит в повному обсязі від подачкою банку не повернутий. Станом на 09 квітня 2015 року прострочена заборгованість відповідачки перед позивачем становить 38399,93 доларів США за тілом кредиту та 29885,73 доларів США за відсотками. Розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками позивачем здійснений арифметично правильно і відповідачами не оспорений. Таким чином, відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочила виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки. За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору за кожен випадок. Позивачем з дотриманням вимог п. 5.1, 5.2 договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України здійснене нарахування пені за прострочення сплати кредиту і відсотків у розмірі 379625,14 грн. та штрафу у розмірі 92890,51 грн. Розрахунок пені і штрафу позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Договір «Автопакет» був забезпечений укладенням позивачем зі співвідповідачем [PERSON] договору поруки № ТДП01-04ФЛ/ФЛ від 21 січня 2008 року, за якими поручитель зобовязалася відповідати перед позивачем за виконання [PERSON]. усіх зобовязань що виникли з зазначеного кредитного договору. За ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, співвідповідачка [PERSON], як поручитель [PERSON], згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України відповідає перед банківською установою у тому ж обсязі, що і остання, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки. Суд,

Outcome: approved