Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 17 березня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №770. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.11.2014 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] . Більше року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено через втрату взаємоповаги та взаєморозуміння. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі зазначеного, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач вважає примирення не можливим, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам відповідача. Просила у суду шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача, після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач через канцелярію суду подав заяву про визнання позову, просив розглянути справу без його участі. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 14.05.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 14.05.2020 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем її проживання, відому суду електронну адресу, направлення СМС-повісток, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Розгляд справи відкладено на 20.05.2020 року Позивач в судове засідання не з`явилася, у раніше поданій заяві від 14.05.2020 року просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 18.05.2020 року через канцелярію суду надав заяву, у якій просив розгляд справи здійснити без його участі, позов визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якщо клопотання про розгляд справи заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 29.11.2014 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 29.11.2014 року складено відповідний актовий запис №770 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ Під час перебування у шлюбі у подружжя народилися діти: -донька [PERSON] , [INFO] , про що 02.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні складено відповідний актовий запис №359 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; -син [PERSON] , [INFO] , про що 20.06.2018 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №387 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На теперішній час сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, що у тому числі підтверджується заявою відповідача про визнання позову. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено про зміну її прізвища на дошлюбне « [PERSON] »», а тому суд вважає можливим змінити прізвище позивача. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Квитанцією №2335/з5 від 17.03.2020 року підтверджується, що позивач при зверненні до суду сплатила суму судового збору у розмірі 840,80 грн. та комісію за послуги банку у розмірі 35 грн.00 коп., що у свою чергу підтверджується квитанцією №2335/з6 від 17.03.2020 року. Враховуючи, що до судових витрат законодавцем віднесені всі витрати пов`язані із розглядом справи, суд приходить до висновку, що і сплачена позивачем комісія, як платіж за розрахунково-касове обслуговування при оплаті судового збору за подання позову до суду, також є судовими витратами і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved