Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Згідно позовної заяви, яка надійшла до суду 03 березня 2017 року, сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2015 року. Від шлюбу дітей немає. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги та довіри один до одного, окремого проживання, подружньої невірності зі сторони відповідача, зловживання спиртними напоями, насильством в сім'ї. У зв'язку з вказаними обставинами позивач просить шлюб розірвати та відновити дошлюбне прізвище [PERSON] оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється через органи РАЦС розірвати шлюб. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву згідно якої просить проводити розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». 20 березня 2017 року судом отримано відповідь з Летичівського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області про те, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Бохни Летичівського району Хмельницької області, зареєстрований по [ADDRESS] За місцем реєстрації [PERSON] судом двічі направлялися судові повістки, однак такі повернуті до суду з відміткою працівника відділу поштового зв'язку «за зазначеною адресою не проживає», «адресат відсутній». У відповідності до ч. 3 ст. 76 ЦПК України судом на адресу органу місцевого самоврядування направлявся лист з проханням вручити судову повістку відповідачу і згідно отриманих даних [PERSON] в Росії на роботі. На підставі ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. До суду від відповідача письмові заперечення на позовну заяву, заява про розгляд справи за його відсутності, не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом проведено заочний розгляд справи. Судове засідання проведено у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112, ст. 113 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 26 липня 2015 року, [PERSON], [INFO], уродженець с. Бохни Летичівського району Хмельницької області, та [PERSON], [INFO], уродженка смт. Летичів Хмельницької області, зареєстрували шлюб 26 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №61, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. З позовної заяви та заяви позивача від 31 травня 2017 року вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають разом, від шлюбу дітей немає, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, після розірвання шлюбу позивачу слід присвоїти дошлюбне прізвище. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved