Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Звенигородський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах територіальної громади Тарасівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить визнати незаконним розпорядження Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області від 17.12.2003 року № 403/2003-рп в частині затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю власнику земельної частки (паю) та виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) [PERSON], визнати незаконним державний акт на право приватної власності на землю, розміром 2,35 га, серія ЧР № 073660, виданий 31.12.2003 року на підставі розпорядження Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області від 17.12.2003 року № 403/2003-рп на ім'я [PERSON] та зобов'язати реєстраційну службу Звенигородського районного управління юстиції в Черкаській області скасувати його державну реєстрацію. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Звенигородською міжрайонною прокуратурою в ході перевірки за зверненням виконавчого комітету Тарасівської сільської ради було встановлено, що жительці с. Тарасівка Звенигородського району Черкаської області [PERSON], яка померла [INFO], на підставі сертифікату серії ЧР № 0159580, виданого Звенигородською районною державною адміністрацією 20.01.1997 року, належало право на земельну частку (пай) в КСП «Дніпро» розміром 3,31 га. Спадкоємцем майна [PERSON], в тому числі вказаного права на земельну частку (пай), стала її дочка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Пунктом 3 розпорядження голови Звенигородської районної державної адміністрації від 17.12.2003 року № 401/2003-рп «Про затвердження вартості земельних часток (паїв), виділення їх в натурі (на місцевості) з видачею державних актів на право власності на землю» виділено земельні частки (паї) в натурі (на місцевості) громадянам Тарасівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з додатком. Відповідно до зазначеного додатку - списку власників земельних часток (паїв) на території Тарасівської сільської ради, під № [NUMBER] вказана померла [PERSON], як власниця земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,35 га та під № [NUMBER] вказана [PERSON], як спадкоємиця [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В подальшому, 31.12.2003 року, на підставі вищевказаного розпорядження голови районної держадміністрації [PERSON] отримала державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЧР № 073663, площею 2,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 073660, площею 2,35 га, на ім'я померлої [PERSON] Таким чином, всупереч вимогам ст. 25 Земельного кодексу України, згідно якої при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю), на ім'я померлої [PERSON] виділено дві земельні частки (паї), а тому державний акт на ім'я [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача Борщ В.М. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що право спадкоємиці [PERSON] не було порушено та вона отримала в спадок після смерті матері [PERSON] земельну ділянку. На даний час [PERSON] також померла та спадщину отримала її дочка [PERSON] Земельна ділянка, на яку виготовлено державний акт на ім'я померлої [PERSON], фактично є нічиєю, але наявність цього правовстановлюючого документа порушує право територіальної громади с. Тарасівка на користування цією землею. Представник Тарасівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить задовольнити позов та розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області в судове засідання на з'явився. Подали до суду заяву, в якій не заперечують проти задоволення позову та просять розглянути справу без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Дніпро» с. Тарасівка Звенигородського району розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0159580, виданого Звенигородською РДА 20.01.1997 року. Спадкоємцем цього майна на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 листопада 2003 року стала її дочка [PERSON] (а.с. 10). Згідно розпорядження голови Звенигородської районної державної адміністрації від 17.12.2003 року № 401/2003-рп «Про затвердження вартості земельних часток (паїв), виділення їх в натурі (на місцевості) з видачею державних актів на право власності на землю» виділено земельні частки (паї) в натурі (на місцевості) громадянам Тарасівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з додатком. З додатку до вказаного розпорядження, яким є список власників земельних часток (паїв) на території Тарасівської сільської ради, вбачається, що під № [NUMBER] до нього помилково включена померла на той час [PERSON], як власниця земельної ділянки № [NUMBER] площею 2,35 га, та під № [NUMBER] до списку включена [PERSON], як спадкоємиця [PERSON] (а.с. 6-8). Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2010 року, яке було видане [PERSON] після смерті її матері [PERSON] вбачається, що останній на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЧР № 073663 виданого 31.12.2003 року на підставі розпорядження Звенигородської РДА № 403 від 17.12.2003 року належала земельна ділянка площею 2,71 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в адміністративних межах Тарасівської сільської ради (а.с. 11). Також на підставі розпорядження Звенигородської РДА від 17.12.2003 року № 403 було виготовлено державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР № 073660, згідно якого померла на той час [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,35 га в межах Тарасівської сільської ради (а.с. 9). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Враховуючи те, що фактично члену КСП «Дніпро» [PERSON] було виділено дві земельні частки (паї), що суперечить вимогам ст. 25 Земельного кодексу України, та в подальшому виготовлено два державні акти на право приватної власності на землю (на [PERSON] та [PERSON]), суд приходить до висновку, що право територіальної громади с. Тарасівка Звенигородського району на користування земельною ділянкою, що розташована на території сільської ради, є порушеним та підлягає захисту. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а порушене право підлягає захисту шляхом визнання незаконним розпорядження Звенигородської РДА в частині затвердження технічної документації на виготовлення державного акту на право власності на землю та виділення земельної частки (паю) в натурі померлій [PERSON], визнання незаконним державного акта на право приватної власності на землю, виготовленого на ім'я [PERSON], та скасування його державної реєстрації. На підставі ст. ст. 81, 83, 116, 126, 152 ЗК України,

Outcome: approved