Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 25.04.2016 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № НЕН2GК00000038 від 04.12.2006 року в розмірі 25888,61 дол. США, що за курсом 25,51 грн. на 11.03.2018 року складає 660418,44 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 9906,28 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.12.2006 між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір HEH2GK00000038. За умовами договору банк зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 34810,00 дол. США на термін до 04.12.2026 р, а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач-1 станом на 11.03.2016 року має заборгованість - 25888,61 дол. США, яка складається з наступного: - 24220,98 дол. США - заборгованість за кредитом; - 1246,10 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 295,00 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 126,53 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором НЕН2GК00000038 укладено договори поруки з поручителем [PERSON] та з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача-1. Відповідно до умов Договорів, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором НЕН2GК00000038, яку залишено без задоволення. Оскільки відповідачі продовжують ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашають заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. 04.07.2016 року представник позивача надав суду додаткові пояснення, у яких вказав, що 14.04.2016 року між позивачем та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 Пі-ЕЛ-Сі укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно якого Банк викупив право вимоги за кредитними договорами. Тому, вважає, що банк є належним позивачем, а позов від імені зазначеної компанії подано за довіреністю, згідно з якою банк має право подавати позови до суду. ІІ. Виклад позиції відповідача. 21.09.2016 року [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заперечення проти задоволення позову, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю. Обґрунтовуючи викладену позицію зазначив, що у позивача відсутнє законне право і повноваження на право вимоги заборгованості за кредитним договором. Зі змісту Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 11.03.2016 року встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр №351, 352 від 19.02.2007 року - іпотеко держателем є іноземна компанія ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка з «19» лютого 2007 року, є власником усіх прав вимоги. Тобто, позивач з 19.02.2007 року не має права вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором та договором іпотеки, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги, передав свої права іноземній компанії МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ», а отже, починаючи зі вказаної дати і до подання позовної заяви включно, вимоги за коментованим правочинами з відповідачем, належали Новому кредитору, а не ПАТ КБ «Приватбанк». Окремою обставиною для відмови позивачу в задоволенні позивних вимог вважає правову позицію ВСУ у справі №6-745ц15 від 01.07.2015 року за змістом якої у разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання солідарна відповідальності за законом не виникає, тому що предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору, звернення до суду з вимогами відразу до декількох поручителів по різним (самостійним) договорам поруки є чіткою підставою для відмови у позові в повному обсягу. ІІІ. Пояснення позивача. 09.02.2017 року представник позивача на адресу суду надав письмові пояснення, у яких зазначив, що позивачем при укладенні кредитного договору та відповідно договору поруки, було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгодженні сторонами так і прийняті ними як обов`язкові умови договору. За змістом ЦК України порука є правочином за яким третя особа, яка не є стороною основного договору, бере на себе обов`язок поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане останнім. Таким чином, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й позичальник. При укладенні як Кредитного договору так і договору Поруки, було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. Таким чином, твердження відповідача стосовно відсутності солідарної відповідальності нічим не обґрунтовані та не відповідають дійсності. Стосовно правомірності подачі позову зауважив, що 10.03.2010 р. «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» надав довіреність ПАТ КБ «Приватбанк», за змістом якої позивач уповноважений від імені Довірителя або іншим чином та замість нього: представляти його інтереси в будь-яких і всіх судах у зв`язку з будь-якими обставинами та усіма справами, що стосуються будь-яких кредитів, а також надано повноваження підписувати, вручати, подавати будь-які позови, претензії та ін., користуватися будь-якими правами позивача, відповідача. Отже, позивач правомірно звернувся до суду із позовом, оскільки він діяв від імені «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» на підставі довіреності від 10.03.2010 р. Таким чином, Банк є належним позивачем по справі. ІV. Процесуальні дії суду у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.04.2016 року вказана справа передана в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.05.2016 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. На підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 17.02.2017 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2017, цивільна справа передана на розгляд судді Хайдарової І.О. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.01.2018 року цивільну справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.08.2018 року витребувано від Другої Херсонської державної нотаріальної контори Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (в тому числі зміни іпотекодержателя), а саме квартири [ADDRESS] , за період з 04.12.2006 року по теперішній час. На підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 24.01.2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2019, цивільна справа передана на розгляд судді Дорошинської В.Е .. На підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2020, цивільна справа передана 19.05.2020 на розгляд судді Булах Є.М. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2020 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.06.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. 10.06.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача [PERSON] на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 20.08.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. 20.08.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача [PERSON] на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання без його участі та участі довіреної особи. При ухваленні рішення просив врахувати наявні в матеріалах справи пояснення та заперечення. Розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідачів відкладено на 08.09.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. 01.09.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача [PERSON] на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 13.10.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, [PERSON] , діючи в інтересах позивача на підставі довіреності, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. 13.10.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача [PERSON] на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання без його участі та участі довіреної особи. Проти задоволення позову заперечив. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутності та відсутності клопотань інших відповідачів про неможливість розгляду справи у їх відсутності , суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. V. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 04.12.2006 року між Приватбанк та [PERSON] укладено кредитний договір №HEH2GK00000038, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 04.12.2006 р. по 04.12.2026 р. включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 34 810, 00 дол. США на купівлю житла у розмірі 29 500, 00 дол. США, а також у розмірі 5310, 00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених Договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1, 00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця у період сплати у розмірі 0, 20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно Договору. Періодом сплати вважати період з 10 по 17 число кожного місяця. Згідно п. 1.3. Договору забезпеченням виконання позичальником зобов`язання за даним Договором виступає іпотека квартири: однокімнатна квартира [ADDRESS] . Згідно заяви на видачу готівки №20 від 04.12.2006 року [PERSON] отримала 29 500, 00 дол. США за кредитним договором №HEH2GK00000038 від 04.12.2006 р. З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання [PERSON] , 04.12.2006 р. між Приватбанк та [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки №HEH2GK00000038. За умовами п. 4 зазначеного договору у випадку невиконання боржником зобов`язання за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 11.03.2016 року становить 25888, 61 дол. США (660418, 44 грн. - тут і далі еквівалент за курсом НБУ станом на 11.03.2016 року = 25, 51 грн.) грн., з яких: -24 220, 98 дол. США (617 877, 20 грн.) - заборгованість за тілом кредиту: 322, 30 дол. США (8221, 87 грн.) - в т.ч. залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом; -1246, 10 дол. США (31788, 01 грн.) - загальний залишок заборгованості за процентами: 1006, 90 дол. США (25666, 02 грн.) - в т.ч. залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом; -295, 00 дол. США (75225, 45 грн.) - заборгованість з комісії: 295, 00 дол. США (75225, 45 грн.) - в т.ч. заборгованість за простроченою комісією; -459, 28 дол. США (11 716, 23 грн.) - погашено пені, у т.ч. списано; -126, 53 дол. США (3227, 78 грн.) - загальна сума нарахованої пені. З інформаційної довідки №54910549 від 11.03.2016 року з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна вбачається, що: 19.03.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Козін А.В. посвідчений договір купівлі-продажу відступлення прав вимоги між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», реєстровий номер 351,352, від 19.02.2007 року, за яким останньому було відступлено право вимоги до [PERSON] по спірному кредитному договору 18.02.2015 року за вих. №30.1.0.0/2-396 представником позивача спрямовано на адреси відповідачів повідомлення про можливість у 5-денний строк погасити прострочену заборгованість, оскільки ПТ КБ «Приватбанк» заплановано звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. 14.04.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу відступлення прав вимоги щодо зобов`язань [PERSON] за договором №HEH2GK00000038 від 04.12.2006 р., кредитором за яким стало ПАТ КБ «ПриватБанк». VІ. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Надаючи оцінку твердженням представника відповідача [PERSON] щодо неналежного позивача, суд виходить з того, що позовна заява хоч і підписана представником ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.03.2016 року, проте надійшла до суду 25.04.2016 року і на час відкриття провадження у справі - 11 травня 2016 року, після укладення договору викупу (відступлення) права вимоги від 14 квітня 2016 року за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» набув статусу позивача, що спростовує доводи відповідача про відсутність у ПАТ КБ «ПриватБанк» права вимоги до відповідачів. Такі висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду у постанові від 26.09.2019 року у справі №199/6105/16-ц, у постанові від 30.01.2018 року у справі №752/2236/15-ц. Одночасно, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 629, 638 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.ч.1,5 ст.3 Закону України «Про іпотеку»). Частиною першою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 2.3.10 Кредитного договору №HEH2GK00000038 від 04.12.2006 року банк має право здійснювати відступлення прав вимоги за даним Договором третім особам, письмово повідомивши про даний факт позичальника протягом 5-ти днів після такого відступлення. Як вбачається з п.п. 2.2-2.3 наявної в матеріалах справи копії Договору викупу (відступлення) прав вимоги від 14.04.2016 року, продавець (компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ») погодився продати, а покупець (ПАТ КБ «ПриватБанк») погодився купити відповідні основні іпотечні активи відповідно до Переліку активів. Згідно п. 2.4 вищевказаного Договору купівля-продаж відповідних основних іпотечних активів та відповідне відступлення відповідних основних іпотечних активів продавцем та прийняття відповідних основних іпотечних активів покупцем набирає чинності негайно після укладення і нотаріального посвідчення цього Договору. Не існує жодної іншої умови для набрання чинності відступленням. З метою уникнення сумнівів вищенаведені положення застосовуються без обмеження до будь-яких відповідних основних іпотечних активів, що виникають, з`являються або строк платежу чи виконання за якими настає після дати сплати процентів, що припадає на 15.04.2016 року. При цьому відповідно до п. 1.1 цього Договору термін «відповідні основні іпотечні активи» означає відповідні права вимоги за іпотеками та відповідні права вимоги за кредитами. Згідно Додатку 1 до Договору «Перелік активів» Кредитний договір №HEH2GK00000038 від 04.12.2006 року, укладений із [PERSON] , знаходиться у списку активів. Що стосується тверджень представника відповідача про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири [PERSON] іпотекодержателем зазначено «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», то слід зазначити, що відповідно до п.п. 2.9-2.10 саме продавець зобов`язувався зареєструвати відступлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно протягом 30 днів з дати укладення цього Договору та зареєструвати відступлення у Державному реєстрі обтяжень протягом 5 днів з дати укладення цього Договору. З метою уникнення сумнівів реєстрація відступлення у Державному реєстрі обтяжень здійснюється з єдиною метою повідомлення про відступлення будь-яких третіх осіб, забезпечення дійсності та чинності відступлення по відношенню до будь-якої третьої особи та забезпечення пріоритетності прав вимоги покупця стосовно відповідних іпотечних активів по відношенню до будь-яких потенційних прав вимоги або вимог будь-якої третьої особи, і така реєстрація жодним чином не впливає на намір сторін та характер цього Договору та операцію купівлі-продажу, передбачену цим Договором. При цьому тільки на вимогу продавця покупець може брати на себе зобов`язання надати будь-яку необхідну допомогу для здійснення дій, визначених вище. Як вбачається з заяви про видачу готівки від 04.12.2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 29 500, 00 доларів США. Разом з тим, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості по Кредитному договору №HEH2GK00000038 від 04.12.2006 р., та змісту повідомлень ПАТ КБ «ПриватБанк» від 18.02.2015 року за вих. №30.1.0.0/2-396, [PERSON] протягом періоду з 19.02.2007 року по 14.04.2016 року сплачувала кошти на погашення тіла кредиту, процентів, нарахованої пені та комісії. При цьому платежі [PERSON] за вказаний період на погашення тіла кредиту складають 5523, 07 дол. США, процентів 28 222, 92 дол. США. Згідно п. 3.3 Кредитного договору кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п. п. 2.2.9, 2.3.8 цього Договору, далі пені згідно розділу 4 цього Договору, далі простроченої комісії по кредиту, далі простроченої винагороди, далі прострочених відсотків, далі простроченої заборгованості за кредитом (частина суми, що залишилася (у т.ч. сума, надана позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом, якщо інше не передбачено п. 6.8), далі комісії, далі винагороди, далі відсотків, далі кредиту. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фінансовими вважаються такі послуги: 1) випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків; 2) довірче управління фінансовими активами; 3) діяльність з обміну валют; 4) залучення фінансових активів із зобов`язанням щодо наступного їх повернення; 5) фінансовий лізинг; 6) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; 7) надання гарантій та поручительств; 8) переказ грошей; 9) послуги у сфері страхування та накопичувального пенсійного забезпечення; 10) торгівля цінними паперами; 11) факторинг; 12) інші операції, які відповідають критеріям, визначеним у пункті 5 частини першої статті 1 цього Закону. В силу ст. 5 даного Закону у вказаній редакції фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності (далі - суб`єкти підприємницької діяльності). Виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. Згідно зі ст. 34 Закону уповноважений орган у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: 1) страхової діяльності; 2) діяльності з надання послуг накопичувального пенсійного забезпечення; 3) надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; 4) діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України. Ліцензія, яка надається для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, не може передаватися третім особам. Однак компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (Ukraine Mortgage Loan Finance no. 1 plc), місцезнаходження якої: Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії (PELLIPAR HOUSE, 1-st Floor, 9 Cloak Lane, London, EC4R 2RU, United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland), не є резидентом України, не має банківської або іншої ліцензії на здійснення кредитної діяльності на території України, отже не мала права за законодавством України здійснювати операції з обслуговування споживчих кредитів громадян України, а саме нараховувати та стягувати проценти і комісії, наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13.01.2020 року у справі №363/1264/15. Таким чином суд приходить до висновку, що з 19.02.2007 року по 14.04.2016 року право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №HEH2GK00000038 від 04.12.2006 р. не належало ПАТ КБ «ПриватБанк» в силу його відступлення на користь третьої особи, а компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не мала права здійснювати нарахування та стягнення процентів та комісії за даним договором. Також суд критично оцінює розрахунок заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк», доданий до позовної заяви, оскільки заборгованість розрахована станом на 11.03.2016 року, коли між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , не існувало договірних відносин. Розрахунок заборгованості не відображує операцій з неодноразового продажу прав вимоги за Кредитним договором №HEH2GK00000038 від 04.12.2006 р., а нарахована сума процентів, комісії та пені є безпідставною, з огляду на відсутність такого права у компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» та в силу положень ст. 1212 ЦК України. Тому, беручи до уваги суму сплачених позичальником коштів на погашення тіла кредиту та процентів згідно наданого банком розрахунку, суму кредиту та заявленої до стягнення заборгованості, слід вважати, що відповідач погасила заборгованість по тілу кредиту, а тому відсутні підстави для стягнення із [PERSON] та її поручителів заборгованості в розмірі 25888, 61 дол. США. З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. VІІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє то і відсутні правові підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: dismissed