Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Звертаючись до суду з уточненими позовними вимогами позивачка в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 04 жовтня 1996 року між нею та відповідачем по справі [PERSON].В., було укладено шлюб. Від подружнього життя з відповідачем вони мають сина - [PERSON] Михайловича, [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого в 1999 році шлюб між ними було розірвано. На підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.02.1999року відповідач був зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття сина. Однак відповідач систематично ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам в сумі 935грн. 90 коп. Факт заборгованості підтверджується довідкою Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. Позивачка зазначила, що відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За її розрахунками станом на 23.03.2016 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобовязаний їй сплатити складає 4503, 59грн. На підставі зазначеного позивачка просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 4503грн.59коп. та судові витрати. Позивачка у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в уточненій позовній заяві, а також зазначила, що вона інших позовних вимог не має та не підтримує і просить суд розглядати позов в межах вимог, заявлених в останній уточненій позовній заяві від 01.06.2016 року. Даний розрахунок суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4503, 59грн. був розрахований самим відповідачем і вона з ним погоджується та просить стягнути з відповідача саме цю суму неустойки. Додатково суд повідомила, що заборгованість перед нею зі сплати аліментів в сумі 935грн. 90коп. на даний час відповідачем сплачена у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що відповідач з позовом [PERSON] погоджується лише частково у звязку з тим, що відповідачем було допущено сплату аліментів не в повному обсязі, оскільки ним сплачувалися аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно в добровільному порядку, так як державним виконавцем не направлявся виконавчий лист за місцем його роботи. Дійсно відповідач мав заборгованість перед позивачкою зі сплати аліментів в сумі 935грн.90коп., але на даний час ця заборгованість сплачена у повному обсязі. Що стосується розрахунку суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4503, 59грн., то відповідач вважає, що розрахунок проведено вірно, оскільки відповідач сам надавав суду розрахунок суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в даній сумі 4504, 59 грн., який знаходиться в матеріалах справи (ар.с.58). Також просив врахувати те, що відповідачем допущена заборгованість зі сплати аліментів з поважних причин виходячи з наступного. Так, відповідачем сплачуються аліменти на утримання ще однієї дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Разом з цим на даний час відповідачем продовжується сплата аліментів на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, який продовжує навчання. Тому відповідач перебуває в дуже скрутному становищі, так як після сплати аліментів у нього не залишається фактично коштів на його нормальне існування, адже його заробітна плата невелика та ледве доходить до прожиткового мінімуму з урахуванням сплачених щомісячних аліментів. Окрім того, у відповідача на утриманні перебуває мати, яка є пенсіонером, останні роки дуже хворіє та не виходить самостійно з квартири. Також у відповідача на утриманні перебував і батько, однак після недуги в останні роки він помер 15.03.2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного становища платника аліментів. З урахуванням даної норми, просив суд врахувати вказані обставини та зменшити розмір уплати пені (неустойки) зі сплати аліментів на користь позивачки в самому мінімальному розмірі. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Кожна особа, що бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з вимогами ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.02.1999 року (ар.с.5) відповідач зобовязаний був сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття сина, але аліменти в повній мірі не виплачував у звязку із чим мав заборгованість в загальній сумі 935грн.90коп., що підтверджено довідкою Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (ар.с. 48). Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Відповідно до п.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи. Відповідно до п.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Таким чином відповідно до ч. 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» це обовязок боржника повідомити державного виконавця у разі зміни місця роботи. Але як зясувалося у судовому засіданні, державний виконавець ніякого документального підтвердження щодо того, що відповідач працевлаштувався знов, від відповідача не отримував. Ніяких доказів з даного приводу відповідач суду не надав. В порушення п.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідач не повідомив державного виконавця про своє працевлаштування, тому державний виконавець не направив виконавчий лист до місця роботи відповідача, а отже суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки по аліментам є цілком законними. Розрахунок суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4503, 59грн. проведений у відповідності до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2022цс15. Окрім цього він був розрахований самим відповідачем (ар.с.58) та визнається правильним відповідачем та його представником, а відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Разом з цим відповідно до ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. При визначенні розміру неустойки суд бере до уваги той факт, що дійсно як на час виникнення неустойки так і зараз відповідач знаходиться у тяжкому матеріальному стані. Так, у відповідача на утриманні перебуває ще одна дитина донька [PERSON], 24.02.2010року народження, на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Даний факт встановлено рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 19.01.2016 року по справі №207/4806/15-ц (ар.с. 40). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Окрім цього, у відповідача на утриманні перебуває мати [PERSON], яка є особою похилого віку, [INFO] (ар.с.36) та хворою людиною, що підтверджується випискою з амбулаторної картки [PERSON] (ар.с.34). Відповідач нещодавно поховав батька, який помер 15 березня 2016 року, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть (ар.с.37) На даний час відповідач також продовжує сплачувати аліменти на утримання сина позивачки, який досяг повноліття та продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Що стосується самого відповідача, то відповідно до довідки з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків (ар.с.41), середньомісячний заробіток відповідача за 12 місяців 2014 року складав 1791,55грн, а за 9 місяців 2015 року склав 1672, 95грн., при тому, що прожитковий мінімум для працездатної особи в 2014 - 2015роках складав 1218, 00грн., а з 01.09.2015р. 1387, 00грн. При визначенні суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд приймає також до уваги той факт, що сам розмір заборгованості по аліментам відповідно до розрахунку державного виконавця (ар.с.48) склав лише 935грн.90коп., але під час розгляду справи дана заборгованість була погашена відповідачем у повному обсязі, що позивачка сама підтвердила у судовому засіданні. На підставі викладеного, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальний та сімейний стан відповідача, визначає розмір неустойки в сумі 2500грн.

Outcome: partial