Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Зміст позовних вимог. 27.12.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 30.06.2019 року на ставку «Селянський» в с. Куземин Охтирського району Сумської області здійснював ловлю раків та риби забороненим знаряддям лову із сіткоснастевого матеріалу кустарного виробництва - кімлею. В результаті таких протиправних дій відповідача рибному господарству України заподіяно шкоду в розмірі 6808,50 грн. Згідно постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.09.2019 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн в прибуток держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. З метою досудового врегулювання спору 25.09.2019 року на адресу відповідача направлено претензію з вимогою в місячний строк погасити існуючу заборгованість у вигляді нанесеної шкоди рибному господарству України в сумі 6808,50 грн. Однак в добровільному порядку заподіяна шкода відповідачем не відшкодована. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] 6808, 50 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. 10.01.2020 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 06.02. 2020 року відповідачу [PERSON] вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, про що в справі мається довідка Грунської сільської ради №02-27/157 від 11.02. 2020 року (а.с.25), відзиву на позов ним не подано, поважності причин його не подачі відповідачем суду не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 12.02.2020 року в межах строку для надання відзиву відповідачем подано заяву, в якій він вказує, що сплатив 6808,50 грн. заподіяних ним збитків, у підтвердження чого надав квитанцію про сплату вказаних кошів, в зв`язку з чим просить закрити провадження у справі (а. с. 26-27). 25.02. 2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області справу призначено до судового розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні на 25.02. 2020 року. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про тваринний світ», ст. 1166 ЦК України. Судом встановлено, що 30 червня 2019 року о 18 годині на ставку «Селянський», що в с. Куземин Охтирського району [PERSON] ловив рибу та раків забороненим знаряддям лову із сіткоснастевого матеріалу кустарного виробництва - кімлею. Зловив раків 223 штук, риби щука - 3 штуки, риби окунь - 1 штука, риби краснопер - 1 штука, риби карася сріблястого - 1 штука, загальною вагою 8,5 кг, заподіявши збитки рибному господарству на суму 6808,50 грн, чим порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 вересня 2019 року по справі № 583/3163/19 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в прибуток держави (а.с.6 ). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» здійснено розрахунок збитків, завданих відповідачем, згідно якого розмір збитку внаслідок незаконного вилову риби та раків становить 6808,50 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони серед іншого здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; За змістом ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі; частини диких тварин (роги, шкіра тощо); продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо). Об`єкти тваринного світу, а також нори, хатки, лігва, мурашники, боброві загати та інше житло і споруди тварин, місця токування, линяння, гніздових колоній птахів, постійних чи тимчасових скупчень тварин, нерестовищ, інші території, що є середовищем їх існування та шляхами міграції, підлягають охороні. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно зі ст. 63 цього Закону порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: порушенні встановленого законодавством порядку надання об`єктів тваринного світу в користування; порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. Незаконно добуті (зібрані) об`єкти тваринного світу, виготовлена з них продукція, знаряддя правопорушень підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні і у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Згідно з п.6.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19 застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 69 Закону України «Про тваринний світ» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2019 року управління державного агентства рибного господарства у Сумській області направило на адресу [PERSON] претензію з пропозицією добровільного відшкодування заподіяної шкоди, сплативши в місячний строк з моменту отримання даної претензії 6808,50 грн (а.с.7). Однак, відповідач у добровільному порядку до 27.12.2019 року, а саме до дати звернення позивача до суду з вказаним позовом не сплатив 6808,50 грн. заподіяної шкоди. В подальшому вже після відкриття провадження у справі ( яке відкрито 10.01.2020 року та отримання ухвали суду з позовом та доданими матеріалами, які він отримав 06.02.2020 року) відповідачем надано квитанцію про сплату заподіяної ним шкоди, яку він відшкодував 12.02.2020 року в сумі 6808,50 грн., що підтвердив відповідною квитанцією № 5 (а.с.26), тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. Згідно з положеннями ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову Управлінням державного агентства рибного господарства у Сумській області сплачено 1921 грн. судового збору за звернення до суду, оскільки стороною відповідача до початку розгляду справи по суті позовні вимоги визнано в повному обсязі, що підтверджується сплатою ним у добровільному порядку завданої шкоди, у підтвердження чого ним надано квитанцію, то суд вважає, що у відповідності до положення ст. 142 ЦПК України маються законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору позивачем при подачі позову, та 50 відсотків необхідно повернути позивачу з державного бюджету за платіжним дорученням № 25 від 13.12.2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved