Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Згідно позову, 23 грудня 2011 року з вини відповідачки [PERSON], яка керувала автомобілем «BMW» з державним номерним знаком АЕ0450СТ, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідачка [PERSON] на дату скоєння цієї пригоди не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Renault-Samsung» з державним номерним знаком АЕ0753СЕ, що належить [PERSON] Розмір завданих збитків склав 27774,88 грн., в тому числі 20% ПДВ. Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпілий [PERSON] 05 березня 2012 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату йому страхового відшкодування і 24 квітня 2012 року позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 23145,73 грн. (за відрахуванням ПДВ). Крім цього, позивач поніс витрати на оплату послуг аварійного комісара у розмірі 790 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати в загальному розмірі 23935,73 грн.. Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідачка [PERSON], належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила. За ухвалою суду розгляд справи проведено за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2012 року відповідачка [PERSON] визнана винною у тому, що 23 грудня 2011 року, близько 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем «BMW-316», державний номерний знак [NUMBER], в дворовому проїзді будинку № 15 по вул. Донецьке шосе м. Дніпропетровська, перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним та завдасть перешкод іншим учасникам руху, коїла зіткнення з припаркованим біля бордюрного каменя транспортним засобом «Renault-Samsung», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. [PERSON] своїми діями порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до звіту про визнання вартості матеріального збитку № 9/2012, вартість морального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Renault-Samsung», державний номерний знак [NUMBER], без врахування втрати товарної вартості складає 27774,88 грн. На підставі оцінених в сукупності заяви на виплату страхового відшкодування, наказу про відшкодування шкоди та платіжних доручень, суд визнає доведеним той факт, що позивач 24 квітня 2012 року сплатив власнику пошкодженого автомобіля «Renault-Samsung», державний номерний знак [NUMBER], у якості страхового відшкодування 23145,73 грн. Крім цього, позивач 01 липня 2010 року поніс витрати на оплату послуг аварійного комісара у розмірі 790 грн., що підтверджується копіями акту виконаних робіт, рахунку та платіжного доручення. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою суду встановлено вину відповідача у ДТП, що обумовлює наявність у нього зобовязання відшкодувати потерпілому завдану шкоду. Позивач згідно п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодував потерпілому завдану при ДТП шкоду і згідно вимог ст.ст. 993, 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у межах фактичних витрат до нього перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки - відповідача. За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задовоелнню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved