Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , з підстав передбачених ст. 405 ЦК України та зняти його з реєстрації, посилаючись на те, що він та його дружина [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . У будинку зареєстрований відповідач по справі, який є сином позивача, однак приблизно з 1977 року у спірному жилому приміщенні не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належному позивачу будинку, останній просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника. До судового засідання позивач [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.11.1993 року є власниками квартири [ADDRESS] раніше [ADDRESS] (а.с. 8). Право приватної власності зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації 04.11.1993 року. (а.с. 8 зворотній бік). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки від 01.04.2019 року, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача та його дружини, зареєстрований їхній син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9). Відповідно акту від 01.04.2019 року, відповідач [PERSON] , 1959 року народження, з 1977 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто вимога про зняття з реєстрації є похідною від визнання таким, що втратив право користування житловим приміщення. Зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Тому, в частині зняття з реєстрації вимоги задоволенню не підлягають, бо це є повноваженнями іншого органу.

Outcome: partial