Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Згідно заяви та пояснень заявника [PERSON] в судовому засіданні, він просить встановити факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області 15 липня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі вчиненні нотаріальних дій за № 1-1059. Посилається на те, що 02 листопада 2014 року померла його рідна тітка - [PERSON] у віці 83 роки (актовий запис № 150 в Книзі реєстрації смертей), яка на день своєї смерті постійно проживала в [INFO]. На день її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м. Острог Рівненської області по вул. Ціолковського, 35. За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області 15 липня 1994 року та зареєстрований в реєстрі вчиненні нотаріальних дій за № 1-1059. Згідно заповіту померла [PERSON] заповіла йому 1/2 частину будинку з надвірними будівлями. На день смерті спадкодавця даний заповіт змінено та скасовано не було. У встановлений чинним законодавством шестимісячний строк після відкриття спадщини він звернувся до Острозької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 86 за 2015 рік. При перевірці документів, необхідних для спадкування, з'ясувалось, що у заповіті тітки було зроблено технічну помилку у її по-батькові, а саме - замість «Захарівна» вказано «Зарівна». На даний час вирішити це питання в досудовому порядку неможливо, оскільки порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року не передбачає внесення змін та виправлень до заповіту після смерті заповідача. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання, в якому проти заяви не заперечує та просить розгляд справи проводити без її участі. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити з таких підстав. Згідно копії паспорта серії СР 942783, виданого острозьким РВ УМВС України в Рівненській області, [PERSON] по-батькові зазначена Захарівна. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], вона померла у віці 83 років. Встановлено, що у посвідченні № 104918, виданим Острозьким міським управлінням праці та соціального захисту на імя [PERSON], по-батькові вказано Захарівна. У посвідченні серії «Д» за № 174167, виданому 25.12.2003 року Острозьким міським управлінням праці та соціального захисту, на імя [PERSON] по-батькові зазначено Захарівна. У заповіті від 15.07.1994 року вказано, що [PERSON] по-батькові Зарівна, жилий будинок разом з надвірними будовами, належний їй на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: буд. 35, вул. Ціолковського, м. Острог Рівненської області, успадкують її син [PERSON] та племінник [PERSON] в рівних частках. На зворотній стороні заповіту в графі заповіт підписав, зазначено прізвище, імя та по-батькові [PERSON]. Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO], власником будинку є [PERSON]. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.1988 року, спадкоємцями майна померлої [PERSON]. є [PERSON] та його дружина [PERSON]. Довідкою від 08.05.2015 року за № 335/01-16, виданою Острозькою районною державною нотаріальною конторою підтверджено, що після смерті [PERSON], яка померла 02.11.2014 року, заведено спадкову справу № 86/2015. Від [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Острозькою районною державною нотаріальною конторою 15.07.1994 року за № 1-1059, від [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій районній державній нотаріальній конторі відсутні. Наведене дає підстави вважати, що заповіт, посвідчений державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області 15 липня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі вчиненні нотаріальних дій за № 1-1059 належить [PERSON]. Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту належності покійній [PERSON] заповіту від 15 липня 1994 року має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення моїх прав на спадкове майно як спадкоємця за заповітом, а оскільки вирішити це питання в досудовому порядку неможливо, заявник змушений звернутись до суду із заявою про встановлення даного факту. Таким чином суд знаходить заяву підставною і обґрунтованою, а тому її слід задоволити.

Outcome: approved