Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 04.09.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк», надалі - Позивач, та фізична особа - громадянин України, якою є [PERSON], надалі Відповідач 1, уклали кредитний договір № 490085636, надалі - Договір. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобовязується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 13580,49 доларів США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже, ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до умов Договору, Відповідач 1 зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 13580,49 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача 1. У порушення умов Договору, Відповідач 1 свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29.06.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом 4930,90 доларів США, за відсотками 2724,88 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку. В забезпечення виконання зобовязань Позивальником, що випливають з Договору, відповідно до ст.553 ЦК України 04.09.2008 року ЗАТ «Альфа-Банк» - позивач, та фізична особа громадянка України, якою є -[PERSON], надалі Відповідач 2, уклали договір поруки № 490085636-П, надалі Договір поруки. Відповідно до Договору поруки Відповідач 2, як поручитель поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, які виникли на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до умов Договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Позивачем за порушення обовязків за Договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачами будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов Договору Відповідачам була направлена Вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачами зобовязання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. На підставі викладеного позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 7655,78 доларів США та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Заяву про слухання справи за їх відсутністю не надали. Про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] - Відповідач 1, був укладений кредитний договір № 490085636 від 04.09.2008 року (ар.с.5), згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 13580,49 доларів США, зі сплатою 18, 5% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості - 04.09.2015 року. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» є правонаступником усіх прав і зобовязань Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк», що підтверджується п.1.2. Статуту Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (ар.с.25). Відповідно до умов Договору, Відповідач 1 зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту (ар.с.5-8). Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 13580,49 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] (ар.с.22). Також, в забезпечення виконання зобовязань Позивальником, що випливають з Договору, 04.09.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] Відповідач 2, укладено договір поруки № 490085636-П (ар.с.9). Відповідно до п.2.1. Договору поруки Відповідач 2, як поручитель поручається за виконання Відповідачем 1 обовязків, які виникли на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Відповідно до п.3.1 умов Договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Позивачем за порушення обовязків за Договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Згідно розрахунку (ар.с.20-21) станом на 29.06.2017 року Відповідачі мають прострочену заборгованість за кредитом 4930,90 доларів США, за відсотками 2724,88 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості. На виконання умов Договору Відповідачам 24.07.2017року була направлена Вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана (ар.с.23-24). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідачі зобовязання за вказаним договором не виконали. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами». Статтею 1054 ЦК України встановлено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». Частина 1 ст. 509 ЦК України зазначає, що «зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку». Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття. 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідач-1, порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, всупереч ст. 526, 530, 629 ЦК України, припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Тим самим Відповідач-1 порушив норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, та ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ст.553ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, поручителі відповідають перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у том ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже, ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідачі ухиляються від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашають, що є порушенням законних прав ПАТ «Альфа-Банк». Заперечень проти позову відповідачами не надано, тому доводи позивача щодо невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно з п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Outcome: approved