Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом 05 грудня 2016 року, керівник Артемівської місцевої прокуратури Донецької області просить: - поновити строк позовної давності; - визнати незаконним та скасувати розпорядження Артемівської РДА №451 від 26.07.2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду гр. [PERSON] для ведення фермерського господарства»; - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 31.07.2012, укладений Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області та [PERSON], зареєстрованого у відділі Держкомзему в Артемівському районі Донецької області при Держкомземі України від 17.08.2012 за №142090004004519; - зобов'язати [PERSON] повернути до земель запасу Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 289,1976га. В обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що 26 липня 2012 року Артемівська районна державна адміністрація розпорядженням №451 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства» передала відповідачу [PERSON] в оренду терміном на 5 років земельні ділянки загальною площею 289,1976га із земель сільськогосподарського призначення (запас) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Берестівської сільської ради. На підставі вищевказаного розпорядження, 31.07.2012 року між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області, як орендодавцем, та відповідачем [PERSON], як орендарем, укладено відповідний договір, який зареєстрований за № 142090004004519 від 17.08.2012. Пунктом 2.1 Договору зазначено, що земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства. [PERSON] 26.07.2012 року отримав в оренду земельні ділянки загальною площею 289,1976га терміном на 5 років із земель сільськогосподарського призначення (запас) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Берестівської сільської ради. При цьому він є засновником ФГ «Бахмут-Вест», яке включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 11.07.2012 року, після утворення якого [PERSON] розпорядженням Артемівської райдержадміністрації №452 від 26.07.2012 року також надано в оренду терміном на 5 років земельні ділянки загальною площею 528,0318 га із земель сільськогосподарського призначення (запас, резервний фонд) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради. Також, [PERSON] перед створенням фермерського господарства «Бахмут-Вест» отримав в оренду для створення фермерського господарства три земельні ділянки площею відповідно 77,1823га, 79,9904га та 527,9630га (розпорядження №334 від 31.05.2012, №398 від 02.07.2012 та №399 від 02.07.2012). Таким чином, [PERSON] під час перебування в його користуванні трьох земельних ділянок площами 77,1823га, 79,9904га та 527,9630га, створив одне фермерське господарство «Бахмут-Вест» та отримав ще дві земельні ділянки площами 528,0318га та 289,1976га, які [PERSON], як засновником ФГ «Бахмут-Вест», одразу передані в суборенду ТОВ «Бахмут- Агро». Отже, земельні ділянки площами 528,0318га та 289,1976 га були надані в оренду [PERSON] на поза конкурсній основі для розширення вже існуючого Фермерського господарства «Бахмут-Вест», а не для створення нових фермерських господарств. Таким чином, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. Оскільки на момент прийняття оскаржуваного розпорядження Артемівської райдержадміністрації та укладення договору від 31 липня 2012 року ФГ «Бахмут-Вест» вже набуло статусу юридичної особи та мало у своєму користуванні земельні ділянки площами 77,1823га, 79,9904га та 527,9630га, то отримання у подальшому земельної ділянки 289,1976га в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 ЗК України та є підставою для визнання розпорядження Артемівської РДА №451 від 26.07.2012 та договору оренди недійсним. В абзаці другому пункту 2 розпорядження Артемівської районної державної адміністрації №451 від 26.07.2012 (далі - Розпорядження) передбачено розмір та порядок сплати орендної плати за надані [PERSON] в оренду земельні ділянки, а саме: - загальною площею 76,6116га ріллі, в тому числі: площею 19,8510га (кадастровий номер 1420980500:01:033:0016), площею 35,9017га (кадастровий номер 1420980500:00:028:0017) з орендної платою 4,0% від середньої грошової оцінки ріллі по колишньому КСП п/ф «Бахмутська», що складає 324,18грн. за 1га; площею 20,8589га (кадастровий номер 1420980500:01:045:0015) з орендною платою 3,5% від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 327,42грн. за 1га на рік; - загальною площею 212,5861га пасовищ з орендною платою 6,0% від середньої грошової оцінки пасовищ по колишньому КСП п/ф «Бахмутська», що складає 209,09грн. за 1га, з орендною платою, яка визначається додатковою угодою сторін згідно грошової оцінки, що виконується орендарем за свій рахунок протягом двох перших місяців оренди. В абзаці 4 пункту 1 Договору оренди земельної ділянки, укладеному 31.07.2012 року на підставі вищевказаного розпорядження (далі - Договір), зазначено, що проведена грошова оцінка земельної ділянки резервного фонду площею 20,8589га (лот 45) - 195131,40 грн. Пунктом 2.3 Договору передбачений порядок сплати орендарем орендної плати аналогічний до пункту 2 Розпорядження. Так, Розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, в той час, коли рішення щодо відведення земельних ділянок на підставі проектів землеустрою приймаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону та надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надані в оренду [PERSON] земельні ділянки згідно Планів (схем) меж земельної ділянки, які є додатком до Договору, виділені в натурі (на місцевості). Таким чином, у порушення вимог ч. 5 ст.5, ст.ст. 13, 20, 21, 23 Закону України «Про оцінку земель» та ч. 1 ст. 123 ЗК України технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданих [PERSON] в оренду, не розроблена та не затверджена відповідно. Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а тому Розпорядження райдержадміністрації прийнято з порушенням статті 19 Конституції України та договір оренди в цій частині суперечить приписам чинного законодавства, а відтак є недійсними. Згідно експертного висновку №112 від 30.11.2016 року, складеного головний інженером Державного підприємства «Донбаське державне підприємство Геоінформатики та маркшейдерії», при аналізі взаємного розташування земельних ділянок групи площею 289,1976 га, яка складається із 5 земельних ділянок, встановлено, що земельні ділянки просторово розташовані на відстанях: з Півночі на Південь крайні земельні ділянки знаходяться на відстані до 5км, з Заходу на Схід - до 10км. На підставі прийнятого визначення та попередньо сформованих графічних додатків про просторове взаємне розташування земельних ділянок в цілому, групи земельних ділянок площею 289,1976га не мають ознак єдиних масивів. Прокурор Кудріна Є.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Артемівської районної держаної адміністрації Донецької області за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив у задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки вони на вимогу прокуратури Артемівського району Донецької області від 18.10.2010 року № 2102 щомісячно до 20 числа, наступного за звітним надавали копії всіх прийнятих розпоряджень голови райдержадміністрації з основної діяльності. Таким чином, копію розпорядження голови райдержадміністрації від 6.07.2017 року № 451 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства» Прокуратура Артемівського району отримала 20 серпня 2012 року. Копії розпоряджень голови райдержадміністрації Артемівська райдержадміністрація припинила направляти до органів прокуратури лише після втрати чинності Закону України « Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, зокрема, положень, визначених статтею 1 щодо здійснення прокурорського нагляду за додержанням законів в Україні, тобто з дня коли прокуратура дізналась про порушення свого права та мала право на звернення до суду пройшло 4 роки та 3 місці. За таких обставин просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області не визнав, та пояснив, що прокурор мав усі можливості для отримання повної та достовірної інформації про оскаржуване розпорядження та правочин протягом встановленої законом позовної давності від дати їх прийняття. Так, наказом від 19.09.2005 року № 3гн Генерального прокурора України визначено основним завданням наглядової діяльності прокуратури захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, державних та публічних інтересів. Пункт 10 наказу від 12.04.2011 року № 3гн міститься вказівка прокурорам, викладена в такій формі: періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів. Факт вчинення позивачем у 2016 році стану додержання вимог земельного законодавства України з питань розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, які виникли у 2012 році, з урахуванням того, що прокурор мав усі можливості та повноваження для отримання повної та достовірної інформації про оскаржуване розпорядження та правочин, не є поважною причиною для поновлення строку позовної давності, а є доказом нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими рішеннями місцевими державними адміністраціями, що у свою чергу є обовязком органів прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру». За таких підстав просив відмовити у задоволенні позову у звязку з пропущенням строку позовної давності. Третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Донецькій області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надавши суду заяву з проханням задовольнити позовні вимоги керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, а також розглядати справу у відсутність представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що розпорядженням голови Артемівської районної державної адміністрації від 02.07.2012 року № 399 відповідачу [PERSON] було передано в оренду терміном на 5 років для ведення фермерського господарства земельні ділянки загальною площею 527,9630 га із земель сільськогосподарського призначення (запас) за межами населених пунктів Яковлівської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження 02.07.2012 року між Артемівською районною державною адміністрацією та [PERSON] було укладено договір оренди земельних ділянок площею 527,9630 га та 11.07.2012 року останнім створено Фермерське господарство «БАХМУТ-ВЕСТ» з юридичною адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Яковлівка, вул. Октябрьська-25 (а.с.81-82). Розпорядженням голови Артемівської районної державної адміністрації від 26.07.2012 року № 451 (оскаржуване розпорядження) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення (запас, резервний фонд), [PERSON] для ведення фермерського господарства в Донецькій області Артемівському районі за межами населених пунктів Берестівської сільської ради, передано [PERSON] в оренду терміном на 5 років земельні ділянки загальною площею 289,1976 га із земель сільськогосподарського призначення (запас, резервний фонд) для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Берестівської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження, 31 липня 2012 року між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області та [PERSON] укладено договори оренди земельних ділянок площею 289,1976 га. Відповідно до договору суборенди земельних ділянок від 20.08.2012 року, укладеного між [PERSON], засновником фермерського господарства «БАХМУТ-ВЕСТ», як орендарем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ-АГРО», як суборендарем, отримані в оренду земельні ділянки загальною площею 289,1976 га із земель сільськогосподарського призначення (запас), які знаходяться за межами населених пунктів Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області, [PERSON] передав у суборенду ТОВ «БАХМУТ-АГРО». Статтею 123 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття Артемівською райдержадміністрацією розпорядження № 451) встановлений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Відповідно до ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.2, 3 ст.134 ЗК України. Відповідно до ч.2 ст.127 ЗК України, продаж земельних ділянок державної або комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу. За приписами ч.1 ст.135 та ч.5 ст.137 ЗК України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону в порядку, встановленому законом. Статтею 31 ЗК України визначено, що землі фермерського господарства можуть складатися з: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству; земельних ділянок, що належать громадянам членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції? що діяла на час прийняття оскаржуваного розпорядження) визначений порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваного розпорядження) після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні земельні ділянки загальною площею 289,1976 га із земель сільськогосподарського призначення (запас), які знаходяться за межами населених пунктів Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області, були надані в користування саме юридичній особі - Фермерському господарству «БАХМУТ-ВЕСТ», оскільки як прийняття Артемівською райдержадміністрацією оскаржуваного розпорядження № 451, так і укладання договору оренди земельних ділянок відбулось вже після реєстрації відповідачем [PERSON] Фермерського господарства «БАХМУТ-ВЕСТ». Отже, системно проаналізувавши сукупність зазначених вище правових норм, суд приходить до висновку, що надання фермерському господарству, як юридичній особі, додаткової земельної ділянки в користування можливе виключно на земельних торгах, крім випадків, визначених земельним законодавством України, за результатами яких укладається договір оренди земельної ділянки. Постановою КМУ «Про затвердження Порядку проведення у 2008 році земельних торгів» від 17.04.2008р. № 394 був затверджений порядок проведення у 2008 році земельних торгів, але Указом Президента України від 21.07.2008р. № 639/2008 дію зазначеної постанови було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 11.11.2008р. № 25-рн/2008 постанову КМУ від 17.04.2008р. № 394 визнано неконституційною, оскільки питання щодо порядку відчуження, набуття і здійснення права власності, права тимчасового користування (оренди), функції, компетенції державної влади і місцевого самоврядування мають врегульовуватися тільки Законом. 19.08.2012 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону», відповідно до якого ст.ст.135-139 ЗК України викладені в новій редакції та ними врегульований порядок і форми проведення земельних торгів. Отже, на час прийняття Артемівською райдержадміністрацією оскаржуваного розпорядження № 451 від 26.07.2012 року питання проведення земельних торгів у формі аукціону законодавчо врегульовано не було. Однак суд зазначає, що відсутність законодавчо визначеного порядку проведення земельних торгів не може бути підставою для надання земельної ділянки органом державної влади без проведення земельних торгів, за результатами яких має бути укладений договір оренди землі. Недотримання цієї процедури є порушенням органом державної влади господарської компетенції під час укладання договору оренди землі. Таким чином, вимоги прокурора щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 451 від 26.07.2012 року є обгрунтованими. Щодо вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 31.07.2012, укладеного між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області та [PERSON], зареєстрованого у відділі Держкомзему в Артемівському районі Донецької області при Держкомземі України від 17.08.2012 за №142090004004519, суд зазначає наступне: Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про оренду землі», орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Частиною 2 ст.16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладання договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначеним цим Кодексом, або за результатами аукціону. Частиною 1 ст.215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, передбачених ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи доведеність вимог прокурора щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 451 від 26.07.2012 року, то, відповідно, і вимоги про визнання недійсним та скасування договору оренди земельної ділянки від 31.07.2012 року, який був укладений на підставі зазначеного розпорядження, також є обгрунтованими. Відповідно до ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що спірні земельні ділянки загальною площею 289,1976 га були передані відповідачу [PERSON] за актом прийому та передачі земельних ділянок в натурі, вимога прокурора щодо зобов'язання [PERSON] повернути до земель запасу Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 289,1976га. також є обгрунтованою. Щодо заявленого прокурором клопотання про поновлення строку позовної давності та заявлених відповідачами клопотань про застосування позовної давності, суд зазначає наступне: Відповідачі в обґрунтування заяв про застосування позовної давності, зазначили, що позовна давність, в межах якої був можливий захист порушеного права за вимогами, які були заявлені прокурором у позові, спливла, оскільки Артемівською райдержадміністрацією оскаржуване розпорядження було прийнято 26.07.2012 року, а договір оренди земельних ділянок був укладений 31.07.2012 року. Прокурор надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позовна давність не спливла, оскільки про порушення вимог чинного законодавства під час надання земельних ділянок в оренду та про наявність підстав для визнання незаконним і скасування розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 451 від 26.07.2012 року прокуратурі стало відомо в жовтні 2016 року лише після витребування та ретельного дослідження договору оренди, укладеного з [PERSON], вивчення договору суборенди від 20.08.2012 року. Лише зі змісту оскаржуваного розпорядження неможливо встановити відомостей, які б свідчили про порушення вимог закону при його прийнятті. Отже, ознайомившись зі змістом оскаржуваного розпорядження ще у 2012 році, прокурор не міг би довідатися про його незаконність та порушення державних інтересів. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до ч.1\~ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255\~цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Частинами 3-5\~ст.267 ЦК України\~встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Частиною 2 ст.45 ЦПК України\~визначено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що норми закону про початок перебігу позовної давності, встановлені для особи, права або інтереси якої порушено, поширюються й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 01.07.2015 № 6-178цс1527. Суд, враховуючи приписи ст.ст.\~260,\~253-255 ЦК України, приходить до висновку, що перебіг позовної давності щодо оскарження розпорядження Артемівської райдержадміністрації № 451 від 26.07.2012 року розпочинається з наступного дня після його прийняття, а саме з 27.07.2012 року. Перебіг позовної давності за вимогою про визнання договору оренди недійним починається з 01.08.2012 року. До спірних правовідносин має застосовуватись загальна позовна давність. Прокурором не обґрунтована неможливість звернення до суду за захистом порушеного права протягом строку, визначеного законодавством, та не наведені поважні причини з яких такий строк був пропущений. Суд зауважує, що прокурор мав усі можливості та повноваження для отримання повної та достовірної інформації про оскаржуване розпорядження та вчинений сторонами правочин протягом встановленої законом позовної давності від дати їх прийняття. Так, наказом від 12.04.2011 р. № 3гн Генеральний прокурор України визначив основним завданням наглядової діяльності прокуратури захист гарантованих\~Конституцією\~та законами України прав і свобод людини і громадянина, державних та публічних інтересів. Із цією метою наказав забезпечити нагляд за додержанням законів, передусім у діяльності органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, контролюючих та правоохоронних органів. Аналогічні вимоги до підпорядкованих прокурорів містять накази Генерального прокурора від 19.09.2005р. № 3гн, від 18.10.2010р. № 3гн, від 07.11.2012р. № 3гн. Крім того, вказані накази містять також конкретні вказівки до прокурорів, а саме: періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів. Таким чином, нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими рішеннями місцевими державними адміністраціями, що є обов'язком органів прокуратури відповідно до\~статті 1 Закону України «Про прокуратуру», призводить до наслідків, визначених ч. 2 ст.\~12, ч. 4 ст.\~267 ЦК України, тобто до відмови у задоволенні позовних вимог. Суд також вважає, що передача повноважень щодо розпорядження окремими категоріями земель від одного державного органу до іншого не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності. Суд зазначає, що скасування спірного розпорядження та визнання договору недійсним через більше ніж 4,5 років після їх прийняття та укладання, навіть враховуючи незаконність цих розпоряджень, несе загрозу стабільності цивільного обороту. Суб'єкт господарювання не повинен нести відповідальність та зазнавати будь-яких втрат внаслідок прийняття незаконних рішень органом державної влади.\~\~ Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяв відповідачів про застосування позовної давності у спірних правовідносинах, що є підставою для відмови у задоволенні позову керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в повному обсязі.

Outcome: dismissed