Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 26072,49 грн. за кредитним договором б/н від 22.03.2010 року, яка складається з такого: - 2924,92 грн. - заборгованість за кредитом; - 18831,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2598,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 1217,74 грн. - процентна складова, а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.10.2016 року має заборгованість у розмірі 26072,49 грн., яка складається з такого: - 2924,92 грн. - заборгованість за кредитом; - 18831,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2598,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 1217,74 грн. - процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача Дегтяр К.В. у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» визнав частково, пояснивши, що з 2014 року не виконував взяті на себе зобов'язання за договором б/н від 22.03.2010 року у зв'язку із проведенням на території Донецької області АТО. Не погодився із розміром заборгованості по процентам за користування кредитом, пояснивши, що за умовами укладеного договору він мав сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 36% на рік. Проте, нараховані позивачем проценти значно перевищують встановлену договором процентну ставку. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 22 березня 2010 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявив бажання про оформлення на своє ім'я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначив свої персональні дані. У заяві відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також підтвердив факт ознайомлення та згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с.7). З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що Договором передбачена базова % ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) - 3,0%; розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.8-9). Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.4-6). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.03.2010 року (а.с. 4-6), вбачається, що станом на 16.10.2016 року нарахована позивачем заборгованість за кредитом складає 2924,92 грн., заборгованість за процентами складає 18831,83 грн., заборгованість за пенею та комісією складає 2598,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 1717,74 грн., загальна сума заборгованості складає 26072,49грн. При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року по 16 жовтня 2016 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 3,0% місяць. Однак, заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить. Підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22.09.2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16.10.2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної відповідачем, вбачається, що ним погоджена процентна ставка по кредиту 3,0% на місяць на залишок заборгованості. Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01.09.2014 року по 16.10.2016 року виходячи з базової процентною ставки 3,0% на місць повинні дорівнювати: -з 01.09.2014 року по 30.09.2016 року - 25 міс. х 3,0% х 2924,92 грн. = 2193,69 грн. - з 01.10.2016 року по 16.10.2016 року - 16 днів х 0,1% на день (3,0% на місяць/30 днів = 0,1%)х2924,92 грн. =46,80 грн. Всього: 2193,69 грн. + 46,80 грн. = 2240,49 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.09.2014 року у розмірі 652,01 грн. Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 2240,49 грн. + 652,01 грн. = 2892,50 грн. Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 2598,00 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Суд також вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки (штрафів) у розмірі 1717,74 грн. нарахованих при подачі позову, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у м. Костянтинівка Донецької області, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 1717,74 грн. на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором б/н від 22.03.2010 року. Таким чином, без врахування нарахованих комісії та пені, а також штрафів, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 22.03.2010 року становить 5817,42 грн., та складається з: 2924,92 грн. - заборгованість за кредитом; 2892,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22.03.2010 року у загальному розмірі 5817,42 грн. За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд пропорційно розміру задоволених вимог присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial