Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Зміст вимог та позиції учасників справи [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] строком на шість місяців, яким заборонити останньому перебувати у місці її проживання, наближатись до помешкання в якому вона проживає та місця її роботи на відстань 100 метрів, заборонити вести з нею телефонні переговори, контактувати з нею особисто та через третіх осіб, заборонити її розшукувати та у будь який спосіб переслідувати. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, шлюб із яким розірваний рішенням Сокирянського районного суду. На даний час заявник проживає в [ADDRESS] . Зазначає, що після розірвання шлюбу [PERSON] постійно здійснює стосовно неї психічне та фізичне насильство. Приходить до місця її проживання та роботи, висловлюється нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою, що негативно впливає на її психічне здоров`я та дітей. Вироком Новодністровського міського суду [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, в якому вона є потерпілою особою. Поведінка колишнього чоловіка негативно впливає на її здоров`я, вона боїться самостійно знаходитись на вулиці, йти на роботу та з роботи, гуляти з дітьми. Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте це не дало жодного результату. Вказує, що [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності та знову вчинив аналогічні правопорушення, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України (арк.спр.25,26). Правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи,\~що відповідно\~до частини\~першої статті\~ 350-5\~ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 26 лютого 2021 року справу передано на розгляд до Новоушицького районного суду Хмельницької області. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2021 року справу розподілено судді Олійник О.А. 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] та\~ [PERSON] \~ перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 27 травня 2011 року по 02 липня 2019 року, мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , шлюб розірваний. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 липня 2019 року (арк.спр.5). Вироком Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31 серпня 2020 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за таких обставин: [PERSON] 21 червня 2020 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи поблизу буд. № 23, мікрорайону «Сонячний», м. Новодністровськ, Чернівецької області, переслідуючи мету спричинення фізичного болю, діючи умисно, протиправно, вчинив зі своєю колишньою дружиною [PERSON] , з якою офіційно розлучений, на ґрунті ревнощів словесну суперечку, в ході якої неодноразово шарпав її за волосся, стискав її руками за шию та руки, чим завдав останній сильного фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень (арк.спр.6-8). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права У відповідності до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на колишнє подружжя (п. 2 ч.2 ст. 3 Закону). Відповідно до статті 1 Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, у тому числі, обмежувальний припис стосовно кривдника, яким визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ст.ст. 24, 26 Закону). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень у постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 13, ч.6 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України). Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заявник не довела свої вимоги. Так, долучена до матеріалів справи копія вироку дійсно свідчить про завдання 21 червня 2020 року [PERSON] заявнику фізичного болю, без спричинення тілесних ушкоджень. Проте сам по собі такий одиничний випадок не свідчить про вчинення домашнього насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Докази того, що [PERSON] неодноразово вчиняв відносно [PERSON] домашнє насильство матеріали справи не містять. Заявник не надала доказів неодноразового звернення до правоохоронних органів щодо неправомірної поведінки [PERSON] , на що остання посилалась у своїй заяві. Окрім того жодних клопотань про витребування вказаних доказів заявник суду не заявила. Пояснення (доводи) ж заявника щодо вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо неї, викладені у заяві, не є процесуальним джерелом доказів, а є лише обґрунтуванням своїх вимог, на підтвердження яких заявник зобов`язана була подати належні, допустимі, достатні, достовірні докази. Водночас заявник, при визначенні у заяві переліку заходів тимчасового обмеження прав кривдника, не надала жодних доказів щодо свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , місця своєї роботи у відділенні «Нова пошта» за адресою: м. Новодністровськ, 19-тий квартал, 2, оскільки саме до цих місць заявник просила встановити для [PERSON] заборону наближення ближче ніж 100 м. Таким чином, суд вважає, що заявник не надала достатніх доказів систематичного вчинення [PERSON] домашнього насильства у розумінні\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~відносно неї, ризиків вірогідності продовження чи повторного вчинення останнім домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення,, а тому відсутні підстави для видачі обмежувального припису та задоволення заяви. Розподіл судових витрат Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України \~судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed