overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ковальська, 42/1 , з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрована її донька [PERSON], яка в квартирі не проживає з 2015 року. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в квартирі просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.10.2005 року, є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 4). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки № 703 від 31.08.2018 року , в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно акту від 03.09.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2015 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 9). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 1 в будинку № 42 по вул. Ковальській в м. Бахмут Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Загородня, 15, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником будинку № 15 по вул. Загородній в м. Часів Яр Донецької області. В будинку зареєстрована її донька [PERSON], яка травня 2014 року в будинку не проживає. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в будинку просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеному будинку понад один рік без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2003 року, є власником будинку № 15 по вул. Загородній в м. Часів [PERSON] приватної власності за [PERSON] зареєстровано КП Артемівське бюро технічної інвентаризації за № 3228793 (а.с. 15-16). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сімї № 9699 від 18.05.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Відповідно акту від 26.06.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2014 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 13). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 15 по вул. Загородній в м. Часів Яр Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

\~Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Недогибченко, 26, з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником жилого будинку за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Недогибченко, 26 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 11.02.2016 року. Після укладення договору купівлі продажу квартири від 11.02.2016 року, в квартирі залишилась зареєстрованою [PERSON] Відповідач [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає йому, як власнику будинку у здійсненні права розпорядження належним йому майном, він змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеному будинку з 2011 року без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 11.02.2016 року належить жилий будинок № 26 по вул. Недогибченко в м. Часів Яр Донецької області (а.с. 7). \~\~\~\~ Згідно копії домової книги вбачається, що у спірному жилому приміщені зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно довідки, складено головою квартального комітету № 7 від 02.03.2017 року, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 2011 року по теперішній час. \~Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України \~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідач [PERSON] втратила право користування спірним жилим приміщенням, а тому має бути визнаною такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Недогибченко, 26. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою № 12 в будинку № 33 по вул. Енергетика в м. Сіверську Артемівського району Донецької області, посилаючись на те, що 28.12.1988 року вона на підставі ордеру № 015, виданого виконавчим комітетом Сіверської міської ради, отримала у користування зазначену квартиру, є єдиним її наймачем. Крім неї, у квартирі зареєстрована її дочка - [PERSON], яка 18.05.2001 року, уклавши шлюб, змінила своє прізвище на [PERSON]. Остання з січня 1999 року за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, оскільки виїхала до Російської Федерації, де отримала громадянство, участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню квартири вона не приймає. З зазначених підстав, оскільки відповідачка у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, участі у спільному побуті не приймає, вважає, що її необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надіславши електронною поштою на адресу суду заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідачки за місцем реєстрації у зазначеній квартирі понад 6 місяців без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі ордеру № 015, виданого 28.12.1988 року виконавчим комітетом Сіверської міської ради, є наймачем квартири [ADDRESS], де на даний час зареєстрована також її дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] не проживає у зазначеній квартирі з січня 1999 року, оплату житлово-комунальних послуг не здійснює, участі у витратах по ремонту квартири не приймає, її особистого майна та речей у квартирі немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача [PERSON] протягом більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України її необхідно визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 12 у будинку № 33 по вул. Енергетика в м. Сіверську Артемівського району Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником квартири № [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2017 року. Після укладення договору купівлі - продажу квартири від 21.07.2017 року в квартирі залишились зареєстровані колишній власник [PERSON] та її син [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймають. Оскільки реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенні перешкоджає йому, як власнику квартири у здійсненні права розпорядження належним йому майном, він змушений звернутись до суду з позовною заявою про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які про дату, час та місце розгляду справи, були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2017 року належить квартира № [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно довідки ПП «Артхол», в спірному житловому приміщені зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно Акту від 24.01.2018 року, складеного ПП «Артхол», [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з липня 2017 року по теперішній час (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідачі [PERSON], [PERSON] втратили право користування спірним жилим приміщенням, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.03.2007 року. Після укладення договору купівлі - продажу квартири від 23.03.2007 року, в квартирі залишились зареєстрованими [PERSON], [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймають. Оскільки реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенні перешкоджає їй, як власнику квартири у здійсненні права розпорядження належним їй майном, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа [PERSON], яка була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити та розглядати справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації у зазначеній квартирі з 23.03.2007 року, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.03.2007 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки № 406 від 05.05.2017 року, виданої ПП «Квартал», у спірному житловому приміщенні зареєстровані, але фактично не проживають: [PERSON]. [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідачі [PERSON], [PERSON] втратили право користування спірним житловим приміщенням, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, с-ще Новолуганське, вул. Олімпійська, 12, з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником будинку 12 по вул. Олімпійській в с. Новолуганське Донецької області на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.03.2018 року. Після укладення договору купівлі продажу квартири від 01.03.2018 року в будинку залишились зареєстровані [PERSON], [PERSON] Відповідачі участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймають. \~\~\~\~Оскільки реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенні перешкоджає їй, як власнику будинку у здійсненні права розпорядження належним їй майном, вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які про дату, час та місце розгляду справи, були повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідачів [PERSON], [PERSON], в спірному жилому приміщенні, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 01.03.2018 року належить будинок № 12 по вул. Олімпійській в селищі Новолуганське Бахмутського району Донецької області (а.с. 6). \~\~\~\~ Згідно акту про не проживання від 03.07.2018 року, в спірному житловому приміщені зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які більше 15 років по теперішній час не проживають за адресою: Донецька область, с-ще Новолуганське, вул. Олімпійська, 12 (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України \~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідачі [PERSON], [PERSON] втратили право користування спірним жилим приміщенням, а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, с-ще Новолуганське, вул. Олімпійська, 12. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив користування житловим приміщенням будинком № 1 «а», по вул. Шаляпіна в м. Бахмут, з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником будинку № 1 а по вул. Шаляпіна в м. Бахмут Донецької області на підставі договору дарування будинку від 31.03.2015 року. Після укладення договору дарування будинку від 31.03.2015 року в будинку залишився зареєстрований знайомий колишнього власника [PERSON] Відповідач [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. \~\~\~\~\~Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає йому, як власнику будинку у здійсненні права розпорядження належним йому майном, він змушений звернутись до суду з позовною заявою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 31.03.2015 року належить будинок № 1а по вул. Шаляпіна в м. Бахмут Донецької області (а.с. 9). \~\~\~\~Згідно домової книги для реєстрації громадян, які проживають [INFO] а по вул. Шаляпіна в м. Бахмут, в спірному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 17). [PERSON] від 20.03.2018 року, складеного головою квартального комітету № 10, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 17.01.2015 року по теперішній час (а.с. 7). [PERSON] до ч. 1 ст. 317 ЦК України \~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, а тому має бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Шаляпіна, 1а. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved