Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 16.10.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 30.12.2020 року, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 2002 р.н., студента Київського державного хореографічного училища щомісяця в розмірі 1/4 доходу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 2001 року, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . У 2004 році сторони розлучилися і з того часу відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання сина. З 2012 року син навчається в Київському державному хореографічному училищі та потребує матеріальної допомоги. Позивач вважає, що відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові на навчання у розмірі ј частини свого доходу. ІІ. Виклад позиції відповідача. 10.02.2021 року представник відповідача за ордером [PERSON] подала відзив на позов, у якому просила позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. В іншій частині позову просила відмовити. Вказала, що відповідач не заперечує проти існуючого у нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , однак просив врахувати, що аліменти сплачує на утримання двох дітей. Так, відповідно до рішення Комсомольського районного суду Херсонської області у справі №666/5066/14 від 06.09.2014 починаючи з 16.07.2014 з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу. Аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/4 заробітку на кожного сплачувалися відповідачем своєчасно, жодного разу відповідачем не ставилося питання про зменшення суми аліментів. Навчання [PERSON] у Київському державному хореографічного училищі триватиме по червень 2021, тому вимога позивача про безстрокове встановлення аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 доходу є безпідставною. ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив. У відповіді на відзив від 25.02.2021 року позивач підтримала позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 2002 р.н., студента Київського державного хореографічного училища щомісяця в розмірі ј частини від заробітку доходу відповідача починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною 23 років або закінчення навчання. ІV. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.12.2020 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 26.01.2021 року. 30.12.2020 року позивач подала уточнену позовну заяву. За клопотанням відповідача судове засідання відкладено на 25.02.2021 року. 10.02.2021 року представник відповідача за ордером Саєнко К.М. подала відзив на позов. У судове засідання позивач не з`явилася, 25.02.2021 року подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково подала відповідь на відзив. У судове засідання відповідач не з`явився, 25.02.2021 року адвокат Саєнко К.М. діючи в його інтересах подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала частково з підстав, зазначених у відзиві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду позивача та представника відповідача на розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. V. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 21.11.2002 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №800 та 07.07.2017 року видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] », про що 09.09.2004 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції зроблено актовий запис №327 та 22.02.2007 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно довідки №223, виданої 08.09.2020 року заступником директора Київського державного хореографічного училища, [PERSON] , [INFO] є студентом ІІІ курсу Київського державного хореографічного училища І рівня акредитації. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №428 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки №336 від 03.02.2021 року [PERSON] є прапорщиком та працює в в/ч [NUMBER] з 19.10.2017 року. Державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні 17.09.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання в/л №666/5066/14 від 06.09.2014 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини починаючи з 16.07.2014 року. Довідкою №19 з в/ч [NUMBER] від 05.02.2021 підтверджено відрахування із заробітної плати [PERSON] в рахунок сплати аліментів на користь [PERSON] та [PERSON] у період з січня 2018 року по січень 2021 року. Відповідно до наказу Київського державного хореографічного училища від 30.07.2018 року №10-Ст «Про зарахування на навчання» [PERSON] зараховано з 30.07.2018 року студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Хореографія» за державним (регіональним) замовленням. VІ. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином, що передбачено ст. 200 СК України. Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору. Як встановлено судом, [PERSON] , 2002 р.н. є студентом денної форми навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, зареєстрований за адресою матері і перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком, працездатним за віком та за станом здоров`я, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Суд враховує також те, що відповідач має на утриманні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Та зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання має доводитися сторонами відповідно до правил ст. ст. 12, 81 ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати. Окрім того, довідкою №19 з в/ч 2161 від 05.02.2021 підтверджена можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання обох дітей і свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме в розмірі 1/4 частини його заробітку, та на переконання суду, досягнення [PERSON] повноліття не може вплавити на розмір сплачуваних відповідачем аліментів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що син сторін [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, та продовжує навчання на денному відділенні Київського державного хореографічного училища, самостійних доходів не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від батьків. У позові зазначено, що мати надає допомогу, а батько ухиляється та добровільної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання не надає. Таким чином, враховуючи, що викладені позивачем обставини ґрунтуються на вимогах закону, приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, яка досягла повноліття але продовжує навчання, з урахуванням існуючої у відповідача можливості утримувати сина у заявленому розмірі, суд, з урахуванням приписів ст. 200 СК України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто з 16.10.2020 року і до закінчення навчання, або до досягнення сином двадцяти трьох років в залежності від того, яка з подій настане раніше. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. VІІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved