Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 14.08.2020 року представник заявника, діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, у якій, з урахуванням заяви про уточнення заявлених вимог від 24.09.2020 року, просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження якої зроблено за номером 421 від 26 жовтня 2006 року. Заява мотивована тим, що заявник є матір`ю малолітньої [PERSON] . Батьком [PERSON] є громадянин [PERSON] . В результаті допущеної помилки під час укладення шлюбу в свідоцтві про шлюб прізвище чоловіка було помилково зазначено як [PERSON] та, відповідно, прізвище заявниці було змінено на [PERSON] , замість [PERSON] . Після народження дитини її прізвище було зазначено як [PERSON] та зазначено, що батьки у дитини [PERSON] та [PERSON] . У 2011 році шлюб було розірвано. На даний час батько проживає окремо, участі в вихованні дитини не бере. У 2019 році батько дитини надав згоду на короткочасний виїзд дитини за кордон, оформивши про це нотаріально посвідчену заяву. Разом з тим дитина не змогла разом із матір`ю виїхати за кордон під час відпустки матері через те, що правильне написання прізвища батька - [PERSON] . Відповідне прізвище було зазначено в згоді на виїзд. Про те у свідоцтві про народження помилково зазначено, що прізвище батька є [PERSON] . Таким чином відповідно до свідоцтва про народження батьком є [PERSON] , про те його правильне написання прізвища є [PERSON] . Отже, надана батьком згода не могла бути прийнята прикордонною службою як належна. Заявник звернулася до органу реєстрації актів цивільного стану, який відмовив їй у внесенні виправлення, оскільки таке виправлення не може бути здійснено без рішення суду, яким було б встановлено зазначену неправильність. В той же час батько хоча і визнає, що помилка має місце, про те відмовляється приїхати до міста Херсона та разом із матір`ю з`явитися до органів державної реєстрації актів цивільного стану. Так само батько відмовляється оформити відповідні документи дистанційно, пояснюючи це зайнятістю та тим, що оформлення таких документів буде тривати надмірну кількість часу. До моменту спроби виїзду за кордон ані заявник, ані батько не знали про наявну проблему. Доказом того, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та сама людина є те, що в постанові державного виконавця про стягнення аліментів на дитину зазначено, що вони стягуються із [PERSON] та зазначено його ідентифікаційний код - [NUMBER] . Про те відповідно до довідки податкової даний код присвоєний [PERSON] . Таким чином [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж людиною, про те правильним написанням є саме [PERSON] . Наявність зазначеної помилки перешкоджає виїзду дитини для відпочинку за кордон, оскільки [PERSON] не може надати дозвіл на виїзд за кордон через те, що нотаріус може зазначити його лише як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження він записаний як « [PERSON] ». За таких обставин заявник звернувся до суду та просив встановити факт, що має юридичне зачення. ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. 16.09.2020 року [PERSON] на адресу суду надав пояснення за змістом яких на даний час його прізвище за паспортом зазначено як « [PERSON] », що відповідає його правильному написанню на українській мові. Проте у документах доньки та колишньої дружини [PERSON] прізвище було записано не вірно - « [PERSON] » із використанням української літери «И». Можливості займатися внесенням змін до документів щодо державної реєстрації актів цивільного стану він не має, оскільки знаходиться на непідконтрольній Україні території (ДНР). [PERSON] підтримує ухвалення судом рішення про внесення виправлення у акти цивільного стану щодо виправлення прізвища його доньки із « [PERSON] » на « [PERSON] ». 22.09.2020 року, 30.09.2020 року та 15.10.2020 року представник Суворовського районного у місті Херсоні ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. 24.09.2020 року представник заявника через підсистему «Електронний суд» надав клопотання про розгляд справи без участі заявника та його представника. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.08.2020 року вказану заяву залишено без руху. Заявнику надано 5-денний строк для усунення недоліків. 25.08.2020 року на адресу суду надійшла заява від представника заявника про усунення недоліків на виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 26.08.2020 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.08.2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження. У час призначений для розгляду справи, учасники справи не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що 26.10.2006 року ВДРАЦС Суворовського РУЮ м. Херсона складено актовий запис №421 та 28.01.2020 року Суворовським районним у м. Херсоні ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано повторно свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Кіровським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області 10.08.2007 року, належить [PERSON] , [INFO] . Картка платника податків на бланку №593-11-00531, видана 20.07.2011 належить [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , як батько малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , надав згоду на тимчасовий виїзд доньки за кордон у супроводі матері [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявою, посвідченою 27.11.2019 року Приватним нотаріусом Херсонського МНО Стадник І.В. Листом Суворовського районного у місті Херсоні ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.04.2020 року вих. №125/173-78 повідомлено, що відповідно до перевірки Державного реєстру актів цивільного стану громадян в Україні знайдено актовий запис про шлюб від 21 липня 2006 року № 352, складеного Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на [PERSON] та [PERSON] , де прізвище нареченого до та після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] » і нареченій після реєстрації шлюбу призначено прізвище « [PERSON] ». Актовий запис складено українською мовою, а це свідчить про те, що на час реєстрації шлюбу нареченим було надано паспорт на прізвище « [PERSON] ». Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підстав для внесення змін до актового запису про народження дитини немає, крім того, прізвище у родині не можуть відрізнятися у написанні. V. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти - це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 зазначеної Постанови передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Дослідивши матеріали справи та надавши доказам оцінку, суд зазначає, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме реалізацію права на перетин кордону із дитиною за нотаріально посвідченим дозволом батька, що прямо передбачено цивільним законодавством та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи, а факт родинних відносин між дитиною [PERSON] , [INFO] та [PERSON] інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані учасниками справи докази, виходячи з стандарту доведеності «баланс вірогідностей» (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.), суд вважає заявлені вимоги такими, що не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження якої зроблено за номером 421 від 26 жовтня 2006 року. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved