Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 08.08.2015 року [PERSON] (надалі - Відповідач) уклав з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (надалі - Позивач) Кредитний договір № 150808-162615 (далі Договір) та отримав кредит від Позивача в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок). Відповідно до п. 3.1. Договору Відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 280,00 грн., що разом складає 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок), у строк до 21.08.2015 року. Разом з тим, в порушення договірних умов Відповідач станом на 26.05.2017 р. не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 1000,00 грн., а також сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, сума заборгованості разом із пенею станом на 26.05.2017 р. становить 14160,00 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят гривень 00 копійок) грн., з яких: -1000,00 грн. сума заборгованості; -280,00 грн. проценти за користування кредитом; -12880,00 грн. пеня. Так, у зв'язку з тим, що відповідачем зобов'язання, що випливає з кредитного договору, не виконано та заборгованість перед позивачем не погашена, позивачем ініційована процедура стягнення заборгованості по кредитному договору. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 14160,00 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилися. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір № 150808-162615 від 08.08.2015 року (ар.с.3), згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (ар.с.4). Відповідно до п. 3.1. Договору Відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 280,00 грн., що разом складає 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок), у строк до 21.08.2015 року. ТОВ«Служба миттєвого кредитування» повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером(ар.с.4). Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (ар.с.15-20). Згідно розрахунку (ар.с.15-20), станом на 26.05.2017 року відповідач має заборгованість 14160,00 грн., яка складається з наступного: -1000,00 грн. сума заборгованості; -280,00 грн. проценти за користування кредитом; -12880,00 грн. пеня. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Між сторонами склались правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. Зокрема, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобовязання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 546 ЦК України, відповідно до якої виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частина 3 ст.549 ЦК України передбачає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved