Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

З позовною заявою до суду звернувся [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором позики від 28.12.2017, яка станом на 06.08.2018 становить 20896 грн., та складається з: основного боргу у розмірі 18963 грн., процентів за користування позикою у розмірі 1606 грн. 12 коп., три відсотки річних у розмірі 327 грн. 30 коп. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.12.2017 між ним та [PERSON] укладений договір позики, відповідно до якого він надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повертати позичені грошові кошти частинами, щонайменше по 100 доларів США щомісячно. Отже, відповідач зобов`язаний був повернути позичені гроші до 28 липня 2018. Відповідач свої зобовязання за договором позики не виконує. За офіційним курсом НБУ від 06.08.2018 1 долар США еквівалентний 27,09 грн.. Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, провести судове засідання без його участі, та ухвалити заочне рішення, про що зазначив у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28.12.2017 [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 700,00 доларів США, які зобов`язався повернути частинами щонайменше по 100,00 доларів помісячно. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, у договорі позики зобов`язання виражене у валюті - доларах США, а грошовий еквівалент, тобто сума коштів у національній валюті України не визначена, не встановлений інший порядок повернення боргу та не передбачено його визначення у грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, а тому правові підстави для перерахування боргу у доларах США за офіційним курсом НБУ відсутні. Відповідно до положень ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються лише у випадку, коли інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики від 28.12.2017 розмір процентів не встановлений, а тому за приписами ч.1 ст. 1048 ЦК України їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За таких обставин, підстави стягнення з відповідача трьох відсотків річних, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України відсутні, оскільки розмір процентів за договором позики встановлений законом (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлена позовна вимога про стягнення заборгованості за договором позики від 28.12.2017 з урахуванням відсотків, що утворилась станом на 06.08.2018. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме, в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики від 28.12.2017 у розмірі 700,00 доларів США, та процентів за користування позиченими коштами у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України, за період з 28.01.2018 по 06.08.2018 у сумі 1606 грн. 12 коп. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial