Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2011 року, та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], Романовича, [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2011 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно. Але наразі цей розмір аліментів є дуже низьким у зв'язку з тим, що дитина потребує більших матеріальних затрат, які відповідач в змозі надавати, оскільки працює в компанії АВК, на відміну від часу винесення вищевказаного рішення, коли він був безробітним. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2011 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно. Також судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює оператором лінії у виробництві харчової продукції ПАТ Кондитерська фабрика А.В.К. м. Дніпропетровськ та його середній дохід за останні шість місяців становить 5004 грн. 27 коп., інших осіб на утриманні немає. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, у зв'язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду позов про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, з аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства, вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Враховуючи встановлені судом обставини та вищевикладені вимоги закону, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON], має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження, а саме з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку). Визначаючи розмір щомісячних аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина, суд бере до уваги, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує регулярний стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має, та приходить до висновку, що з урахуванням матеріального стану сторін з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved