Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 2003 року по 2014 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] у них народився син - [PERSON] . В 2016 році намагалися проживати разом, але остаточно припинили відносини в травні 2017 року. Відповідно до судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 серпня 2018 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття [PERSON] , на даний час існує заборгованість по аліментам. З моменту припинення стосунків з відповідачем і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає. Не надає дозволу про реєстрацію сина за місцем їхнього проживання. Батьківські збори в навчальному закладі не відвідує та не бере участі у житті школи. Дитина проживає разом з нею. Вона самостійно несе всі витрати по утриманню сина. Відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у його вихованні та утриманні, не цікавиться станом його здоров`я, лікарів не відвідує. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ним, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного позивачка просить суд: позбавити батьківських прав, [PERSON] , [INFO] по відношенню малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовній заяві та пояснила, що в 2017 році вони з відповідачем припинили спільне проживання. Три роки відповідач не надає коштів на утримання дитини, не допомагає речами та продуктами харчування. Аліменти на утримання дитини, стягнуті офіційно, також не платить. Дитині батько ніколи не телефонує, школу не відвідує, на батьківські збори не ходить. На протязі двох з половиною років батько з дитиною взагалі не спілкується, здоров`ям дитини не цікавиться, дозволу на реєстрацію дитини не надав. Що стосується неї, то всю турботу по вихованню та утриманню сина вона взяла на себе. Сам [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що він проживає вдвох з мамою. Три роки батько не приділяє йому уваги, не спілкується з ним, не надає матеріальної допомоги, тому він бажає, щоб його батька позбавили батьківських прав відносно нього. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS] . Вона знає позивачку 3 роки, познайомилися через спільних знайомих, потім позивачка переїхала в будинок, де вона мешкає і зараз проживає у квартирі [ADDRESS] . Їхні діти однолітки та вчаться в паралельних класах, але вона ніколи не бачила батька хлопчика, він ніколи не приходив додому до хлопчика, не приймав участі у житті дитини, не приходив до школи та не цікавився успіхами у навчанні [PERSON] . З першого по шостий клас вона була головою батьківського комітету у школі КЗ НВК № 37, де навчається [PERSON] , але за всі ці роки жодного разу батька [PERSON] вона не бачила, ніякої участі в організаційних питаннях школи та класу він не приймав. [PERSON] не бажає говорити про батька, якщо хлопчику потрібна чоловіча допомога, він звертається до її чоловіка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знає позивачку і відповідача, раніше вони проживали в одному будинку. Позивачка з відповідачем проживали за адресою: [ADDRESS] , а вона (свідок) за адресою: [ADDRESS] . Її син товаришував з [PERSON] і вони ходили один до одного в гості. Десь три роки тому, родина розпалася і позивачка переїхали проживати за іншою адресою, а відповідач поїхав кудись на заробітки і вже три роки вона його не бачила. Її син та син позивачки товаришують і зараз, [PERSON] приходить до них у гості, за батька він нічого не розказує, але її сину [PERSON] сказав, що він взагалі не спілкується з батьком та батько ніколи не дарує йому подарунки та не вітає зі святами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він знає позивачку і відповідача, відповідача знає давно, але останній раз бачив відповідача 3 роки тому, позивачка мешкає разом з ним в одному під`їзді. Йому відомо, відповідач на протязі останніх трьох років з [PERSON] не спілкується, на дні народження не вітає, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, він повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків. Якщо хлопчику потрібна чоловіча допомога він звертається до нього за допомогою, так як з батьком дитина взагалі ніяких контактів не підтримує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала у повному обсязі та надала суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , просила прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Вислухавши учасників судового процесу, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому приймає до уваги такі обставини. У судовому засіданні встановлено наступне. Свідоцтвом про народження [PERSON] , який народився [INFO] підтверджується той факт, що його матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] . Реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] вчинена Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 450 від 10.05.2006 року (ар.с.12). Судовим наказом від 14.08.2018 року з відповідача на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини (ар.с.14). Довідкою КЗ «Навчально-виховний комплекс № 37» підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] навчається в КЗ «Навчально-виховний комплекс № 37» у 7-Б класі, батько учня [PERSON] - [PERSON] з вересня 2016 року навчальний заклад та батьківські збори не відвідував, інтереси дитини в закладі представляє мати - [PERSON] (ар.с.17). Відповідно до довідки-розрахунку, виданої Південним відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 31.12.2018 року [PERSON] має заборгованість по аліментам на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за період з серпня 2018 року по грудень 2018 року у сумі 6920,33 грн. (ар.с.25). Відповідно до довідки-розрахунку, виданої Південним відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 28.02.2019 року [PERSON] має заборгованість по аліментам на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за період з серпня 2018 року по лютий 2019 року у сумі 11118,83 грн. (ар.с.45). Довідкою КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» підтверджується той факт, що лікуванням та профілактичними оглядами дитини [PERSON] , [INFO] займається виключно мати, відвідувань батька дитини у поліклініку не було жодного разу (ар.с.26). Актом про проживання без реєстрації від 10.01.2019 року виданим КП КМР «УКОЖФ» підтверджується той факт, що [PERSON] мешкає без реєстрації разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (ар.с.27). Довідкою про неотримання аліментів від 11.03.2019 року № 03/02-56/113 виданою Південним відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується той факт, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з боржника [PERSON] за період з 09.08.2018 року по 28.02.2019 року (ар.с.46). Відповідно до висновку № 8/704-7 від 05.07.2019 року адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дитини [PERSON] , [INFO] (ар.с.64-65). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не створив належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально. Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. Відповідач у справі ні відзиву, ні заперечень проти позову не надав, за таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved