Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Звернувшись 14.01.2014 р. до суду з позовом, ПрАТ «Горлівськтепломережа» просить стягнути з [PERSON] вартість наданих послуг з централізованого опалення за період з вересня 1997 року по листопад 2013 року у сумі 13680,79 грн., 3% річних у сумі 2024,69 грн., інфляційні нарахування у сумі 85,66 грн., посилаючись на те, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» надає послуги з централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS], власником якої згідно Договору купівлі-продажу від 19.06.2012 р. є відповідач, пославшись на те, що згідно п.12 Договору купівлі-продажу квартири покупець [PERSON] зобов'язується сплатити борги продавця за комунальні послуги відповідним організаціям. Станом на 17.12.2013 р. заборгованість за послуги з теплопостачання за період з вересня 1997 року по листопад 2013 року складає 13680,79 грн. Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України, п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України позивач також нарахував відповідачу 3% річних у сумі 2024,69 грн., інфляційні нарахування у сумі 85,66 грн. за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті послуг з централізованого опалення. Представник позивача за довіреністю Сопіна Ю.М. у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, тому суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів без відповідача. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дістає наступних висновків: Судом встановлено, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» надає послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], споживачем якої є [PERSON], про що свідчить особовий рахунок [NUMBER], відкритий на його ім'я, довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Донецькій області про реєстрацію відповідача за зазначеною адресою з 17.08.2012 р. Згідно нотаріально посвідченому Договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2012 р. відповідач [PERSON] є власником 1/2 частини квартири по [ADDRESS]. Згідно п.12 Договору купівлі-продажу квартири покупці [PERSON] разом з іншим співвласником [PERSON] зобов'язалися сплатити борги продавця за комунальні послуги відповідним організаціям. В порушення вимог ст.68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630, відповідач не своєчасно і не в повному обсязі сплачує вартість послуг з централізованого опалення. Згідно розрахунку позивача, не спростованому відповідачем, заборгованість за період з вересня 1997 року по листопад 2013 року складає 13680,79 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних від простроченої суми за розрахунком позивача, не спростованим відповідачем, складає 2024,69 грн., розмір інфляційних нарахувань за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті послуг з централізованого опалення - 85,66 грн. Проте згідно довідки-розрахунку позивача сума заборгованості, пред'явлена позивачем до стягнення, утворилася у період з вересня 1997 року по листопад 2013 року, тобто частина суми заборгованості нарахована у період дії положень Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., який втратив чинність з 01.01.2004 р. Відповідно до ст.71 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., який діяв на час виникнення спірних відносин (по 31.12.2003 р.), загальний строк для захисту права за позовом до особи, право якої порушено (позовна давність), встановлювався у три роки і згідно до положень ст.75 ЦК УРСР від 18.07.1963 р. застосовувався судом незалежно від заяви сторін. Стаття 80 ЦК УРСР від 18.07.1963 р. передбачала, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.6 Прикінцевих положень ЦК України правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом. Позивачем клопотання про поновлення строків позовної давності не заявлено та доказів в обґрунтування поважності причин пропуску даного строку не надано. Враховуючи викладене, суд вирішує справу з урахуванням строків позовної давності та наслідків їх закінчення, встановлених положеннями ЦК УРСР від 18.07.1963 р., та вважає, що позов в частині вимог стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та інфляційних нарахувань за період з вересня 1997 року по 31.12.2000 р. не підлягає задоволенню у зв'язку з пропуском строків позовної давності. Суд враховує те, що згідно Договору купівлі-продажу квартири від 19.06.2012 р. відповідач є співвласником 1/2 частки квартири по [ADDRESS]. За вимогами статті 360 ЦК України співвласник згідно своєї частки у праві спільної сумісної власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості відповідно до його частки власності. Загальна сума заборгованості за період з 01.01.2001 р. по листопад 2013 року складає 12713,78 грн., сума 3% річних за порушення строків виконання грошового зобов'язання - 1621,62 грн., загальна сума інфляційних нарахувань - 79,06 грн. З урахуванням 1/2 частки власності на квартиру, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за період з 01.01.2001 р. по листопад 2013 року у розмірі 6356,89 грн., 3% річних у розмірі 810,81 грн., інфляційні нарахування у розмірі 39,53 грн. Тож позов підлягає частковому задоволенню. Згідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial