Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Згідно позову квартира [ADDRESS] у Будьоннівському районі м. Донецька загальною площею 66,5 кв.м. є неприватизованою, та знаходиться на балансі КП «Керуюча Компанія Будьоннівського району м. Донецька». Позивачка є основним наймачем цієї квартири. Зазначена квартира складається з чотирьох житлових кімнат площею 11,9 кв.м., 12,4 кв.м., 15,1 кв.м. та 8,4 кв.м., коридору - 8,1 кв.м., вмонтованої шафи - 0,3 кв.м., кухні - 6,6 кв.м., вбиральні - 0,9 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., балкону - 0,7 кв.м. В квартирі крім позивачки зареєстрований та проживає відповідач [PERSON], який доводиться позивачці онуком. Протягом тривалого часу між ними визначився певний порядок користування квартирою, а саме : відповідач [PERSON] займав дві кімнати площею 8,4 та 11,9 м.кв., а позивачка займала кімнати площею 15,1 кв.м. та 12,4 кв.м. відповідно. Коридор, шафа, вбиральня, ванна кімната та кухня були у загальному користуванні. Восени 2013 року відповідач [PERSON] без дозволу заселився у кімнати площею 15,1 та 12,4 кв.м., де знаходяться меблі позивачки, її особисті речи. Вона є людиною похилого віку, кімнати площею 15,1 та 12,4 кв.м. є ізольованими, їй зручно мешкати там, оскільки вони з відповідачем не будуть заважати один одному. Розміщення жилих кімнат та підсобних приміщень, а також їх відповідність санітарно-технічним вимогам свідчать, що квартира може використовуватись для проживання двох окремих сімей. Крім того, позивачка сама сплачує усі комунальні послуги. Відповідач не несе ніяких витрат на утримання спірного житла. У них немає спільного бюджету, а позивачка є пенсіонером і їй складно нести витрати за відповідача. Досягнути згоди з відповідачем у вирішенні питання про встановлення порядку користування житловим приміщенням неможливо, тому позивачка вимушена звернутися до суду з вказаним позовом з метою захисту її прав. Позивачка просить: 1. Визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: - виділити в користування позивачці житлові кімнати площею 15,1 та 12,4 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м.; - виділити в користування відповідачу - [PERSON] житлові кімнати площею 8,4 та 11,9 кв.м.; - у спільному користуванні залишити коридор площею 8,1 кв.м., вмонтовану шафу - 0,3 кв.м., кухню - 6,6 кв.м., вбиральню - 0,9 кв.м., ванну кімнату - 2,1 кв.м.; 2. Зобов'язати відповідача Комунальне підприємство «Керуюча компанія Будьоннівського району міста Донецька» укласти з нею окремий договір про надання послуг з обслуговування будинків, споруд та прибудинкових територій, та відкрити окремий особовий рахунок на зазначені кімнати площею 15,1 та 12,4 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Визнав той факт, що між сторонами склалися неприязні відносини. Вважає, що сторони можуть примиритися з часом, тому розділяти квартиру недоцільно. Найдьонова Н.Г., представник Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Будьоннівської районної у м. Донецьку ради, залученого до участі у розгляді справи ухвалою суду від 15 травня 2014 року, в суді пояснила, що виходячи з інтересів дитини вони просять виділити відповідачу більшу частину житлової площі. Відповідач Комунальне підприємство «Керуюча компанія Будьоннівського району м. Донецька», належним чином та завчасно сповіщене про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило. Надало суду письмову заяву, за якою просить справу розглянути без участі свого представника. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності представника відповідача. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно копії витягу з особового рахунку на квартиру (а.с. 8), квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Донецька та знаходиться на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія Будьоннівського району м. Донецька». Загальна площа квартири складає 66,5 кв.м., жила - 47,8 кв.м. За планом квартири, складеним КП «Заперевальная» (а.с. 7), квартира складається з коридору № 1 площею 8,1 кв.м., житлових кімнати № 2 площею 11,9 кв.м., № 3 площею 12,4 кв.м., № 4 площею 15,1 кв.м., з балконом, № 6 площею 8,4 кв.м., вбудованої шафи № 5 площею 0,3 кв.м., кухні № 7 площею 6,6 кв.м., вбиральні № 8 площею 0,9 кв.м., ванної кімнати № 9 площею 2,1 кв.м. Житлові кімнати № 3 та № 4 пов'язані спільним входом, житлові кімнати № 2 та № 6 є ізольованими. В квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] та його дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 26). Місце проживання дитини в зазначеній квартирі було визначене рішенням органу Опіки та піклування № 117 від 06 травня 2011 року (а.с. 31, 32). Згідно акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов, складеного 08 травня 2014 року комітетом мікрорайону «Заперевальная» (а.с. 28), [PERSON] та [PERSON] фактично мешкають в квартирі на час розгляду справи в суді. Сторонами визнаний той факт, що [PERSON] також фактично мешкає в квартирі на час розгляду справи в суді. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з того, що за ч.ч. 1, 2 ст. 104 Житлового кодексу, член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього кодексу. У разі відмолення членів сім'ї дати згоду на укладеня окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст. 63 Житлового кодексу, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоча і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобне приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Суд виходить з того, що єдиним варіантом визначення порядку користування житловими приміщеннями квартири, за яким будуть доримані вимоги надання ізольованих приміщень та не буде штучного погіршення житлових умов сторін, є надання в користування одній стороні кімнат № 3 та № 4 загальною житловою площею 27,5 кв.м., а іншій кімнат № 2 та № 6 загальною житловою площею 20,3 кв.м. При цьому, на кожного зареєстрованого мешканця квартири припадає 15,9 кв.м. жилої площі (47,8 / 3). Максимально наближеним до жилої площі, що припадає на мешканців квартири, буде надання позивачці кімнат № 2 та № 6, а відповідачеві з дитиною - кімнат № 3 та № 4. Відповідач категорично заперечує проти укладення окремих договорів найму житлових приміщень квартири зі сторонами, отже наявні визначені ст. 104 Житлового кодексу підстави для вирішення такого спору судом. На підставі викладеного, позовні вимоги в частині встановлення порядку користування приміщенням квартири та зобов'язання відкрити окремий особовий рахунок піддягають задоволенню. Вирішуючи позвні вимоги в частині зобов'язання Комунального підприємства «Керуюча компанія Будьоннівського району м. Донецька» укласти окремий договір про надання комунальних послуг, суд виходить з того, що на час розгляду справи в суді відсутній спір в цій частині, який підлягав би вирішенню в суді і такі позовні вимоги позивачкою заявлені передчасно, оскільки укладення окремих договорів про надання комунальних послуг є наслідком укладення окремих договорів найму, і на цей час відсутні підстави обгрунтовано вважати, що КП «Керуюча компанія Будьоннівського району м. Донецька» відмовить в укладенні таких договорів. За ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачкою не доведено, що її право в цій частині як на час подання позову до суду, так і на час розгляду справи в суді, порушується, не визнається або оспорюється відповідачем. За таких обставин, відсутні підстави для судового захисту такого права і у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. З відповідача [PERSON] згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивачки підлягають стягненню в повному обсязі понесені останньою судові витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial