Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Звертаючись з зазначеним позовом [PERSON] (далі Позивач) просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], мотивуючі позовні вимоги тим, що рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 600 та 500 гривень щомісяця. Наголошує, що змінилося його матеріальне становище, зокрема, з 30 липня 2013 року працює в ПАТ «Галіція дистилері» та отримує заробітну плату в розмірі 1430 гривень. Додає, що визначений рішенням суду розмір аліментів, значно перевищує його дохід, у зв'язку з чим просить визначити розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 250 гривень на кожного до їх повноліття. Позивач позовні вимоги підтримав, додав, що не має можливості з огляду на отримувану заробітну плату виплачувати присуджені аліменти. Представник відповідача вимоги позову не визнав, наголосив, що 25 квітня 2013 року рішенням суду з позивача стягнуто на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в загальному розмірі 1100 гривень, про що позивач був обізнаний під час судового розгляду та визнав зазначену суму. Додав, що позивачем не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, а його працевлаштування вважає додатковим стабільним джерелом доходів. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами глави 15 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 квітня 2013 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 600 та 500 гривень щомісяця, до їх повноліття (а.с. 2-3). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач як на підставу зменшення розміру аліментів посилався на те, що не має можливості надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, крім того, є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей, оскільки він працевлаштований. Працевлаштування на посаду з окладом 2050 гривень суд вважає способом ухилитися від оплати аліментів на дітей (а.с. 4). Крім того, доказів того, що істотно погіршилось його матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів, позивачем не надано. У відповідності до вимог статті 10 ЦПК України, в якій закріплено принцип змагальності сторін, та гаран тується сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та дове дення перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed