Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що 15.09.2007 року помер її батько [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було сел. Велика Багачка, вул. Зарічна (колишня Червоноармійська), 42 Полтавської області разом з своєю дружиною і матірю [PERSON] [PERSON]. Після смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями який знаходиться за адресою: сел. Велика Багачка, вул. Зарічна (колишня Червоноармійська), 42 Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорту з житлового будинку (літ. А-1), погріб (літ. а-1), сарай (літ. Б), погріб (літ. б), сарай (літ. б-1), літня кухня (літ. В), гараж (літ. Г), сарай (літ. Д). На даний житловий будинок свідоцтво на право власності не виготовлялося. 25.03.1997 року [PERSON] рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради №55\\88 було надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,12 га у селищі Велика Багачка по вул. Червоноармійська, 42, на дану земельну ділянку акт на право приватної власності не виготовлявся. Позивач вказує, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька є вона, [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання заяви до державного нотаріуса, брат позивача [PERSON], від прийняття спадщини відмовився, подавши відповідну заяву та мати позивача [PERSON] також відмовилася від прийняття спадщини та померла 02.01.2014 року, інших спадкоємців немає. Коли [PERSON] звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.3-4). В судове засідання позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с.67). Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо позову [PERSON] [PERSON] селищна рада не має (а.с.а.с.68-69). В судове засідання не зявилися треті особи у справі відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області та [PERSON], від третьої особи [PERSON] засобами електронного звязку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та не заперечення щодо задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.66). У звязку з цими обставинами, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб у справі, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову». Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] селищної ради Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що батько позивача у справі [PERSON] (дошлюбне прізвище Якименко) [PERSON] [PERSON], останнім місцем проживання якого було сел. Велика Багачка Полтавської області вул. Зарічна (колишня Червоноармійська), 42 помер 15 вересня 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції видано свідоцтво про смерть (а.с.а.с.21,23,24-25,31). З рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області №55/88 від 25.03.1997 року вбачається, що [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,12 га за адресою: селище [PERSON], вулиця Червоноармійська, 42 Полтавської області (а.с.6), однак за життя він не встиг виготовити Державний акт на вищевказану земельну ділянку. З архівної довідки [PERSON] райдержадміністрації від 21.11.2016 року № 01-22/472 вбачається, що згідно протоколу №3 засідання виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 25.03.1997 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вулиці Червоноармійська, 42 в селищі Велика Багачка (а.с.20). З довідки виконкому [PERSON] селищної ради №2632 від 18.07.2016 року вбачається, що згідно рішення 6 сесії 7 скликання [PERSON] селищної ради від 19.02.2016 року, вулиця Червоноармійська перейменована на нову назву вулиця Зарічна (а.с.32). Як слідує з довідки [PERSON] селищної ради Полтавської області від 25.11.2016 року за №5019, згідно наявних земельно-облікових документів за громадянином [PERSON], який проживав за адресою селище [PERSON], вулиця Зарічна, 42 (помер у 2007 році) на території селищної ради обліковувалася земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: сели ще [PERSON], вулиця Зарічна, 42 (а.с.21). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що житловий будинок за адресою сел. Велика Багачка, вул. Зарічна (колишня Червоноармійська), 42 та складається в цілому відповідно до технічного паспорту з житлового будинку (літ. А-1), погріб (літ. а-1), сарай (літ. Б), погріб (літ. б), сарай (літ. б-1), літня кухня (літ. В), гараж (літ. Г), сарай (літ. Д) (а.с.а.с.37-41). З довідки виконуючої обовязки завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори від 14.04.2016 року №02-14/228 вбачається, що після померлого 15.09.2007 року [PERSON] заведена спадкова справа за №19/2008; станом на 14.04.2016 року спадщину відповідно до заповіту, шляхом подання заяви до нотаріальної контори прийняла [PERSON] (а.с.5). Виконуюча обовязки державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 17.11.2016 року (вихідний №02-31/935 відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться селі Велика Багачка, вул. Зарічна (колишня Червоноармійська), 42 у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу, що посвідчують право власності на нерухоме майно (а.с.29). З повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори Полтавської області №01-09/18 від 12.01.2017 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що після смерті 15.09.2007 року [PERSON], останнє місце проживання якого було: сел. Велика Багачка Полтавської області відкрита спадкова справа №19/2008; спадщину після нього за законом прийняла його дочка [PERSON]; дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON] від прийняття спадщин відмовилися на користь [PERSON], про що подали відповідні заяви; інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило, та відсутні претензії кредиторів. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Заповіт [PERSON] не посвідчувався (а.с.а.с.58-65). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги після померлого 15 вересня 2007 року [PERSON], є його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку та є спадкоємцем його майна за законом, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок), а також і на земельну ділянку, позивач в даний час не може оформити своє право на спадкове майно після смерті батька. Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] селищної ради Полтавської області, треті особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved