Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 02 вересня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, у якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання [PERSON] , [INFO] , у сумі 10 300, 00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 квітня 2015 між сторонами укладено шлюб, від якого народилась донька - [PERSON] [INFO] 13 серпня 2021 рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у справі №766/4111/21 шлюб між сторонами розірвано. Донька проживає разом із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, в зв`язку з чим позивачка звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Окрім витрат необхідних для підготовки дитини до школу, позивачкою понесені додаткові витрати на лікування зубів дитини у розмірі 20 600грн. Відповідач відмовився сплачувати половину вартості стоматологічних послуг у добровільному порядку, а тому позивач вважає, що з відповідача у судовому порядку підлягає стягненню половина понесених додаткових витрат на лікування доньки. ІІ. Виклад позиції відповідача. 21.10.2021 року відповідач через канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначене на 21.10.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 21.10.2021 року адвокат Дудчак П.В. діючи в її інтересах подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 21.10.2021 року подав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якщо клопотання про розгляд справи заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 23 квітня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що 23 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні зроблено актовий запис №182 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що 09 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні зроблено актовий запис №553 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Малолітня [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №144 виданою 20.08.2021 року Садівським округом Херсонської міської ради. Згідно плану лікування пацієнта [PERSON] , наданого 12.08.2021 року «ПРІМА ДЕНТАЛ СТУДІЯ», вартість наданих стоматологічних послуг складає 20\~600, 00 грн. Оплату здійснено 12.08.2021 року. V. Оцінка Суду. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму ВС України 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, щодо передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Цей перелік не є вичерпним сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 26 вересня 2018 року по справі № 569/6838/15-ц. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлюється, що на підтвердження несення додаткових витрат на лікування дитини, позивачем надано план лікування пацієнта [PERSON] від 12.08.2021 року, дослідивши який, судом встановлено несення позивачем додаткових витрат на лікування доньки у розумінні статті 185 СК України, на загальну суму 20\~600, 00 грн. Враховуючи наведене, зважаючи на особливі обставини, за яких донька сторін потребувала стоматологічного лікування та відповідних витрат, самостійно їх нести позивач не може, беручи до уваги матеріальний стан позивача, визнання відповідачем позовних вимог, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів у суду про неможливість відповідача відшкодувати частину понесених витрат на утримання дитини та беручи до уваги положення ст. 185 СК України, з аналізу якої встановлюється, що утримання та забезпечення дитини є прямим та беззаперечним обов`язком обох батьків, а також те, що зазначені позивачем витрати у розмірі 20\~600, 00 грн. понесені нею і документально підтверджені, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача Ѕ частини додаткових витрат на лікування доньки у розмірі 10 300, 00 грн.. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову до суду та ураховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved