Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 23 листопада 2015 року, та зроблено запис у книзі реєстрації актів про смерть 23 листопада 2015 року запис за номером 32. Спадщину після померлого батька за законом прийняли: дочка [PERSON] шляхом подання заяви до нотаріальної контори, його дружина [PERSON] шляхом спільного проживання. Мати померлого [PERSON] , від прийняття спадщини відмовилася на користь [PERSON] . Позивачкою зазначено, що житловий будинок розташований в [ADDRESS] був надутим її батьком за життя, однак свідоцтво про право власності на житло в якому проживав не одержав. Відповідно до довідки від 26.07.218 року № 1552 виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради підтверджено, житловий будинок з господарськими спорудами згідно запису погосподарської книги № 13 за 2011-2015 рр. села Красногорівка номер об`єкта погосподарського обліку 0935-1, що належав [PERSON] , знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] вказує, що з метою оформлення права власності на спадкове майно, позивачка звернулася до державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу після померлого [INFO] батька [PERSON] за № 36/ 2016 . Позивачці було повідомлено, що Великобагачанська державна нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок на ім`я позивачки на вищезазначене нерухоме майно, оскільки вона не надала документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 вересня 2017 року видане Виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та зроблено відповідний актовий запис за № 63. Спадщину після померлої матері за законом прийняла дочка - [PERSON] . Також була відкрита спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] під № 135/2017. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Частину житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] було успадковано при життю матір`ю позивачки [PERSON] після померлого чоловіка [PERSON] шляхом спільного проживання, але за життя мати не встигла оформити право власності на себе. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради від 26 липня 2018 року № 1552, згідно запису погосподарської книги № 13 особовий рахунок 0935-1 Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вказано, що головою домогосподарства є - [PERSON] , члени домогосподарства: дружина [PERSON] , дочка - [PERSON] та онука - [PERSON] . Позивачка [PERSON] бажає успадкувати спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-5). Загальне позовне провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 28.02.2019 року і по справі призначено підготовче засідання (а.с.28); цією ухвалою суду також зроблені відповідні запити до Великобагачанської ДНК. Ухвалою суду від 27.03.2019 року у справі було відкладено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (в межах розгляду даної цивільної справи) АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.а.с.55-56). Від відповідача у справі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надходили листи про те, що даний відповідач позов визнає і просить провести відповідні засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.а.с.49,65). Від позивача по справі [PERSON] та її представника, який діє згідно довіреності [PERSON] до суду раніше надходили письмові заяви про підтримання заявлених позовних вимог позивача та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.а.с.50,51). Копію позовної заяви [PERSON] було направлено третій особі АТ КБ «ПриватБанк», яку отримано 01.04.2019 року (а.с.63). Пояснень щодо поданого позову від даної третьої особи не надходило. 26.04.2019 року у справі проведено підготовче засідання і призначено розгляд справи на 10.06.2019 року. В судове засідання учасники справи не з`явилися, вони належним чином сповіщені про день і час судового розгляду. У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за № 32 (а.с.6). З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за № 63 (а.с.7). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.2016 року, виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , народилася в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, про що зроблено відповідний запис за № 3 від 10.02.1993 року. Відповідно до свідоцтва про народження її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2012 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області вбачається, що зареєстрували шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - 01 вересня 2012 року про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 35; після шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.9). З довідки, виданої виконкомом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 1551 від 26.07.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: вона особисто та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З витягу з погосподарської книги №13 за 2011-2015 р.р. Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що головою домогосподарства в [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Членами домогосподарства були дружина [PERSON] , 1974 р.н., дочка [PERSON] , 1993 р.н. та онука [PERSON] , 2013 р.н. (а.с.11). Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1), гараж (літ. - Б), баня (літ. - В), сарай (літ. - Г), сарай (літ. - Д), сарай (літ. - Е), погрібник з погребом (літ. - Ж), сарай (літ. - З), колодязя №1, огорожі №2,3,4, огорожі № 5 (а.с.а.с.12-16). Постановою від 12.07.2016 року виконуючою обов`язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] після померлого [PERSON] у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на даний житловий будинок (а.с.17). Постановою від 06.04.2018 року виконуючою обов`язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після померлої [PERSON] у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на даний житловий будинок (а.с.18). З повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувач Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. від 28.02.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що 23.11.2017 року до нотаріальної контори на ім`я [PERSON] надійшла претензія від кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» в в`язку з чим було заведено спадкову справу за № 135/2017. Спадщину після неї прийняла дочка [PERSON] . Батько померлої [PERSON] та мати померлої [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. Інші заяви та претензії від кредиторів не надходили. Свідоцтва про право на спадину не видавались (а.с.а.с.37-41). З повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувач Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. від 28.02.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] за № 36/ 2016 . Спадщину після нього прийняла дочка [PERSON] та дружина [PERSON] . Мати померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Інші заяви та претензії від кредиторів не надходили. Свідоцтва про право на спадину не видавалися (а.с.а.с.42-47). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем першої черги за законом після померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] (щодо житлового будинку з надвірними будівлями) є позивач у справі [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] , тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , представником якої згідно довіреності є [PERSON] до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування з законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved