Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 22.05.2020 року [PERSON] (далі\~позивач)\~звернувся до\~Іллічівського міського\~суду Одеської\~області з\~позовом до [PERSON] про повернення авансового платежу. В обґрунтування позову зазначив, що 13.09.2018 року між [PERSON] та [PERSON] склались цивільно-правові відносини, у зв`язку з наміром купити гараж, який належав відповідачеві, про що відповідач [PERSON] власноруч написав розписку про отримання коштів в розмірі 500 доларів США еквівалентних 14\~175 грн. договір завдатку не був укладений у письмовій формі. Через довгий час виготовлення технічного паспорту на зазначений гараж позивач змушений був чекати, та після отримання технічної документації на гараж відповідач відмовився укладати договір купівлі продажу з позивачем та в добровільному порядку повертати сплачені кошти авансового платежу. З зазначених підстав просить суд: Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму авансового платежу у розмірі 14\~175 грн. (чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять гривень 00 копійок); Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 855,80 грн. (вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок). Відповідач, надав до суду заперечення на позовну заяву, зазначив про те, що [PERSON] продовж значного часу уникав [PERSON] та затягував з розрахунком по купівлі гаражу, просив суд зазначені заперечення при винесенні рішення (а.с. 22-24). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, провис суд задовольнити позовні вимоги (а.с. 31-32). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення, просив суд врахувати при винесенні рішення зазначені заперечення (а.с. 22-24). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 04.06.2020 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі в спрощеному порядку (а.с. 12). Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що за розпискою [PERSON] отримав від [PERSON] задаток за гараж, в розмірі 500 доларів США що складає еквівалент 14\~175 грн. (чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять гривень) (а.с. 7). V. Оцінка Суду. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). За нормами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст.612 ЦК України,\~боржник вважається\~таким,\~що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс - це лише спосіб платежу і він не є зобов`язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов`язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов`язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору. Аванс підлягає поверненню боржникові в однократному розмірі. Згідно з ст.ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно,що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Враховуючи усе вищевикладене, оскільки розписка, підписана відповідачем [PERSON] породжувала цивільні права та обов`язки з виконання певної дії за умови її оплати та внесення авансового внеску, позивач, як замовник сплатив суму авансу, а відповідач розписався у його отриманні, проте до виконання вказаних робіт так і не приступив, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. VI. Судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Правилами п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] та сплату ним згідно квитанції №ПН2598 від 19.05.20020 року судового збору у розмірі 840,80 грн. та квитанції №ПН2598РКО від 19.05.20020 року судового збору у розмірі 15,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судових витрат у розмірі 855,80 грн. З цих підстав,

Outcome: approved