Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст.524, 548, 549, 1268 ЦК України заявляє позовні вимоги до Харківської міської ради, а саме: - визнати за [PERSON] (іпн [NUMBER] ) право власності на 37/600 частин житлового будинку літ. А-1, з житловою прибудовою літ.А1-1 прибудовова літ. а літ. а3, літ. а4, літ. а5, ганок літ. а1 та літ аб, надвірними будівлями дворова колонка №4, сарай літ. Б, льох літ. В, літня кухня літ. Д, сарай літ. П, вбиральна М, душ літ. К, гараж літ. Л, навіс літ. Н. та хвіртка 2 по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] . В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] належить: - [PERSON] - 37/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року по справі № 642/9541/14, - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13: - [PERSON] - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13; - [PERSON] - 163/600 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 18.08.2015 року (р№ 4-314). 74/600 - вказана частка спадщини залишилось відкритою, на яку позивач заявляє вимоги. Відповідач, свого відзиву щодо заявлених позовних вимог, суду не надав. Дослідженими доказами матеріалів справа судом встановлені наступні факти та обставини: Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] належить: - [PERSON] - 37/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року по справі № 642/9541/14, - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13: - [PERSON] - 163/600 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13; - [PERSON] - 163/600 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 18.08.2015 року (р№ 4-314). 74/600 - вказана частка спадщини залишилось відкритою. [PERSON] - батько позивача, [PERSON] - мати позивача. Спочатку житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] належить батькам сторін в таких частках: - 101/200 ч. на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 15.08.1964 р., рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 14.06.1984 р.; - 62/200 ч. на підставі договору дарування, посвідченого 2-ю ХДНК 29.08.1984 р. [PERSON] ; - 37/200 ч. на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харков 15.08.1964 р., рішення народного суду Ленінського районного суду. Після смерті батьків позивач та його брати, [PERSON] , [PERSON] , почали оформляти спадщину. Даний факт підтверджується рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року по справі № 642/4705/13 10.06.2015 року по справі № 642/9541/14. Після смерті матері право власності в порядку спадкування за законом по 163/600 було визнано за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року у справі № 642/4705/13 за позивачем та [PERSON] . [PERSON] визнав за собою право власності після смерті матер на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 18.08.2015 року (р№ 4-314). За визначенням права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька позивач звернувся вже в 2014 році. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10.06.2015 року були задоволені позовні вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за позивачем право власності на 37/600 частин житлового будинку з надвірними будівлям по [ADDRESS] в порядку спадкування законом після смерті батька [PERSON] . В мотивувальній частині даного рішення зазначено, що « [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.06.1999 року. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 37/200 частини житлового буд з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги є рідні сини спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач, [PERSON] , [INFO] , тобто в передбачений законом шестимісячний строк, подав заяву до Другої Харківської державної нотаріат контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Дружина спадкодавця - [PERSON] , яка також входила до спадкоємцем першої черги, від прийняття спадщини відмовилась на користь сина [PERSON] . Інших заяв від спадкоємцем до Другої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] або про відмову прийняття спадщини не надходило. Спадкоємець, [PERSON] , як зазначено позивачем та заперечувалося відповідачем, прийняв спадщину на на частину житлового будинку надвірними будівлями по [ADDRESS] після смерті батька фактично оскільки на момент його смерті проживав у вказаному домоволодінні. Враховуючи те, що спадкоємець - [PERSON] з заявою прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] нотаріальної контори не звертався, також він фактично не вступив в управління володінням спадковим майном, тобто відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) і спадкоємцем який відмовився від спадщини. За таких обставин із врахуванням зазначеного позивач має право на спадкування за законом на частку спадкового майна - частину спірного будинку, яка належить на праві власності спадкодавцю, більше ніж ним заявлено у позові. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання права власності на 37/600 (37/200x1/3=37/600) частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] за позивачем в порядку спадкування а законом після смерті батька - [PERSON] ». Таким чином, 74/600 частин домоволодіння по [ADDRESS] , на яке право власності залишається відкритим складається з: - 37/600 частини на яку мати позивача відмовилась від спадщини після смерті батька на його користь та на яку позивач вимагає визнати право власності; - 37/600 частини, яку відповідач [PERSON] фактично прийняв після смерті батька. На підставі встановлених фактів та обставини, суд дійшов наступному: Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ч.1 ЦПК України визначено: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господар; цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлю обставини, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані Перехідними та Прикінцевими положеннями ЦК України від 16.01.2003 року та нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. За змістом ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого. У відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи те, що спадкоємець - [PERSON] з заявою прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] нотаріальної контори не звертався, також він фактично не вступив в управління володінням спадковим майном, як того вимагає ст. 549 ЦК України (1963 року), за таких обставин із врахуванням зазначеного позивач має право на спадкування за законом на частку спадкового майна - частину спірного будинку, яка належить на праві власності спадкодавцю. Отже, суд вважає, що вимоги про визнання права власності на 37/600 (37/200x1/3=37/600) частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] » є обґрунтованими. Таким чином, 74/600 частин домоволодіння по [ADDRESS] , на яке право власності залишається відкритим складається з: - 37/600 частини на яку мати позивача відмовилась від спадщини після смерті батька на його користь та на яку позивач вимагає визнати право власності; - 37/600 частини, яку відповідач [PERSON] фактично прийняв після смерті батька. Отже, сукупність досліджених доказів, встановлених фактів та обставини, свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved