Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] та матері [PERSON]. Зазначає, що його діду [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги були його дочки [PERSON] та [PERSON] 27 травня 2004 року відповідач звернулася до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру. Його мати [PERSON] в установленому порядку спадщину не прийняла, оскільки не знала про смерть батька та хворіла на туберкульоз. [INFO] [PERSON] померла. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, але в установлений строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки є юридично необізнаним та був введений в оману відповідачем, яка його запевнила, що він автоматично прийняв спадщину, так як зареєстрований у квартирі та проживає в ній. Наразі відповідач виганяє його з квартири. Позивач вважає, що відповідно до частини 1 статті 1276 ЦК України він має право на прийняття належної матері частки у спадщині, що відкрилася після смерті діда, в порядку спадкової трансмісії . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася за своїм зареєстрованим місце проживання. Згідно відмітки поштового зв'язку та довідки Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 242» відповідач за вказаною адресою не проживає. Тому справа розглянута судом на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач говорила позивачу, що йому не треба нікуди звертатися з приводу прийняття спадщини. Крім того, згідно поясненням свідка [PERSON] мати позивача не знала про смерть батька, так як відповідач не запросила її на похорони. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають за наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після його смерті були дочки [PERSON] та [PERSON] (мати позивача). З матеріалів спадкової справи, заведеної Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], вбачається, що спадщину в установленому порядку прийняла його дочка [PERSON], яка 27 травня 2004 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] В свою чергу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася. Крім того, з пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як на час відкриття спадщини, так і після цього в спірній квартирі зареєстрована не була та не проживала. Таким чином, [PERSON] в установленому порядку спадщину після смерті [PERSON] не прийняла. [INFO] [PERSON] померла. Згідно листа Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Частиною 1 статті 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі статтею 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до статті 551 ЦК України якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Аналогічна норма закріплена й у статті 1276 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. Отже за змістом наведених норм, спадкова трансмісія може мати місце лише в тому випадку, коли спадкоємець помер до спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установленому порядку. Виходячи з того, що мати позивача [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON], померла після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд вважає, що положення про спадкову трансмісію в даному випадку не можуть застосовуватися та позивач не набув право на спадкування після смерті свого діда. Тому посилання позивача на неподання ним заяви про прийняття спадщини у зв'язку з введенням його в оману відповідачем, в даному випадку ніякого правового значення не мають. Доводи позивача про те, що [PERSON] за станом здоров'я не мала змоги прийняти спадщину після смерті батька жодними належними доказами не підтверджені. Крім того, доводи позивача та свідка про те, що [PERSON] не знала про смерть батька спростовуються поясненнями самого позивача, що мати обіцяла прийняти спадщину та залишити йому, але спадщину не прийняла. Статтею 1272 ч. 1, 3 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач не надав суду доказів поважності пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті матері, а юридична необізнаність не є поважною причиною пропуску цього строку, підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed