Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 21 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 11.11.1995 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №1053. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.11.1995 року між сторонами укладено шлюб, від якого народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем. Шлюбні відносини сторони припинили близько двох років, неодноразово вчиняли спроби доля примирення, однак результатів такі спроби не дали, позивач стійко прийшла до переконання про необхідність розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам спільних дітей. Причиною фактичного припинення шлюбних відносин стало те що між сторонами виникло почуття байдужості, втрати почуття любові та повали один до одного. У зв`язку з тим, що шлюб між сторонами існує формально та неможливістю вирішити питання про розірвання шлюбу в позасудовому порядку позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 23.06.2021 року через канцелярію суду відповідач подав заяву, у якій позовні вимоги визнав, судове засідання просив провести без його участі. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23.06.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 23.06.2021 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 23.06.2021 року через канцелярію суду відповідач подав заяву, у якій позовні вимоги визнав, судове засідання просив провести без його участі. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір без участі сторін. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [INFO] народилася [PERSON] , про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції 28.07.1976 року складено актовий запис №3039 та 25.05.2021 року видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 11 листопада 1995 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що Херсонським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 11.11.1995 року зроблено актовий запис №1053 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: - доньку, [PERSON] , [INFO] , про що Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 01.12.2005 року зроблено актовий запис №740 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; - сина, [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 30.03.2010 року зроблено актовий запис №193 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; - сина, [PERSON] , [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 20.10.2011 року зроблено актовий запис №775 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують. Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного не заявлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонами не заявлено наміру про зміну прізвищ після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved