Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 1560 від 24.11.1961 року, « [PERSON] » (мовою оригіналу) народився [INFO] , батьками якого зазначені « [PERSON] » (мовою оригіналу) та « [PERSON] » (мовою оригіналу). Отже, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в м. Краматорськ Донецької області. Відповідно до заповіту від 24.12.1991 року, [PERSON] на випадок її смерті, заповідає свою квартиру [ADDRESS] - сину [PERSON] . Відповідно до довідки щодо реєстрації місця проживання на день смерті за № [NUMBER] від 19.05.2021 року, [PERSON] на день смерті, тобто [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до довідки про фактичне мешкання за № 01-19/156 від 17.05.2021 року, складеної секретарем комітету мікрорайону № 2 в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] мешкав спільно з матір`ю - [PERSON] у період часу з 2013 року по день смерті ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.05.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 1270 Цивільного кодексу України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Крім того, суд враховує норми Європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційним, оскільки він втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця та при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Крім цього судом враховується той факт, що позивач не знав про існування заповіту, який склала за життя спадкодавець [PERSON] , а також, він був невірно проінформований адвокатом щодо процедури отримання спадщини, що стало причиною порушення строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі зазначеного, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви на прийняття спадщини є поважними, у зв`язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,

Outcome: approved