Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що йому на праві власності належить транспортний засіб - автобус MAN 11.220HOCL, реєстраційний номер [NUMBER]. 28.07.2013 року з вини водія [PERSON], який керував легковим автомобілем Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер [NUMBER], на279 км автодороги Київ - Харків с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний [PERSON] транспортний засіб - автобус MAN 11.220HOCL реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], отримав технічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо - транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 400 грн. При цьому, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до полісу серії АС № 231402, виданого Страховою компанією ПРОВІТА. Позивач вказує, що відповідно до ст.ст. 22,35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 979 ЦК України в даному випадку завдана йому матеріальна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повинна бути відшкодована Страховою компанією ПРОВІТА, яка своєчасно була повідомлена [PERSON] про факт та обставини цієї дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначає, що розмір матеріальних збитків, завданих пошкодженням належного йому автобусу MAN 11.220HOCL, реєстраційний номер [NUMBER] визначений у відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» експертним товарознавчим дослідженням, проведеним судовим експертом [PERSON] Згідно висновку вказаного товарознавчого дослідження №080913 від 30.09.2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автобуса MAN 11.220HOCL, реєстраційний номер [NUMBER] станом на час дорожньо - транспортної пригоди, що сталась 28.07.2013 року становить 35753 грн. 03 коп. 25.10.2013 року рекомендованим повідомленням на адресу Страхової компанії ПРОВІТА позивачем були направлені заява про виплату завданої шкоди та висновки експертного дослідження № 080913 від 30.09.2013 року судового експерта [PERSON], банківські реквізити, які отримане стразовою компанією 29.10.2013 року. Однак, як вказує позивач, страховою компанією його заява залишилась без задоволення і до цього часу сума страхового відшкодування не виплачена без будь-яких обґрунтувань чи письмових повідомлень про причини відмови у їх здійсненні. Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ст.ст.979,988 ЦК України та ряд положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до суду з позовом (в ході розгляду справи було уточнено позовні вимоги), в якому просив суд стягнути з ТДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА» на його користь кошти в сумі 35753 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП; 750 грн. за проведення експертного дослідження та вирішити питання про стягнення судових витрат по справі, які складаються з судового збору та витрат за оплату правової допомоги адвоката в сумі 2700 грн. (а.с.а.с.2-4,136-140). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в позові і просив його задовольнити; просив також вирішити питання про стягнення судових витрат у справі. Представник відповідача ТДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА» Боронило І.М. в судове засідання не з'явилась, від неї надійшли письмові заперечення щодо уточненого позову, зі змісту яких вбачається, що відповідач у справі визнає позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 35753 грн. та щодо витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 750 грн. При цьому, відповідач заперечує про стягнення судових витрат у справі - витрат на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 2700 грн., вважаючи, що до стягнення за оплату правової допомоги адвоката підлягає сума у розмірі 487 грн.20 коп. (а.с.а.с.154-156). Третя особа у справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, він належним чином сповіщався про день і час розгляду справи, при цьому, неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та докази, що надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ПРОВІТА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про стягнення страхової виплати за наслідками дорожньо-транспортної пригоди підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого Полтавським ВРЕР, [PERSON] є власником автобуса MAN 11.220HOCL, 1997 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6). 28.07.2013 року об 19 годині 15 хвилин на 279 км автодороги Київ-Харків водій [PERSON], керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер [NUMBER], в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з автобусом марки MAN, реєстраційний номер [NUMBER], що рухався попереду, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 400 грн. (а.с.7, досліджена фотокопія адміністративної справи №361/7825/13-п приєднана до матеріалів даної цивільної справи (а.с.а.с.107-119). Згідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). З письмових доказів по справі, що подані відповідачем у справі та третьою особою вбачається, що водій [PERSON] відповідно до страхового полісу АС/2314021 від 18.05.2013 року уклав з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ПРОВІТА» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль Chevrolet Lacetti, 2004 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.а.с.98,99-105,127). Цим договором обов'язкового страхування встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого 50000 грн.), розмір франшизи - 0 грн. Термін дії даного страхового полісу з 20.05.2013 року до 19.05.2014 року включно. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження пошкодженого при ДТП транспортного засобу №080913 від 30.09.2013 року по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого при ДТП транспортного засобу - автобуса MAN 11.220HOCL, 1997 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] з фототаблицями до нього та невід'ємними додатками, вартість матеріального збитку, завданого власнику автобуса MAN 11.220HOCL, 1997 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 28.07.2013 року з технічної точки зору складає 35753 грн.03 коп. (а.с.а.с.10-19,20-42). При цьому, [PERSON] за проведення вищевказаного експертного дослідження згідно квитанції від 30.07.2013 року сплачено на користь ФОП [PERSON] кошти в сумі 750 грн. (а.с.42). 26.10.2013 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «ПРОВІТА» з заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП, що мало місце 28.07.2013 року, додавши, зокрема, документи, що підтверджують вартість матеріального збитку за наслідками ДТП та сплату вартості експертного дослідження (а.с.44). Вищевказані документи отримані ТДВ «СК «ПРОВІТА» 29.10.2013 року, однак будь-які виплати страховою компанією [PERSON] в рахунок погашення матеріальної шкоди за наслідками ДТП проведені не були. З листа представника відповідача та письмових заперечень щодо позову (уточненого) [PERSON] вбачається, що відповідачем ТДВ «СК «ПРОВІТА» не заперечуються та визнаються позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення вартості матеріального збитку за наслідками ДТП в сумі 35753 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 750 грн. (а.с.а.с.97,154-155). При цьому суд враховує, що стягнення цих коштів (35753 грн. та 750 грн.) є безпосередньо позовними вимогами [PERSON] Стягнення ж сплаченого судового збору та витрат на оплату правової допомоги адвоката (щодо цього виду судових витрат відповідач подав заперечення, назвавши їх позовними вимогами) в силу ст. 79 ЦПК України є судовими витратами і не є, в силу положень ЦПК України, позовними вимогами, які виникають із спірних правовідносин сторін, за вирішенням яких певна особа звертається до суду. В цьому контексті (визнання відповідачем саме позовних вимог) суд враховує положення ч.4 ст. 174 ЦПК України про те, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі. У відповідності до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Згідно з правилами ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний направити свого представника (експерта) на місце настання страхового випадку для визначення причин його настання та розміру збитків, а у разі його неприбуття, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди і у цьому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Відповідно до п.п. 36.1,36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Згідно п.37.1 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Отже, проаналізувавши сукупність доказів, що надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, враховуючи вищевказані положення законодавства, з урахуванням визнання відповідачем ТДВ «СК «ПРОВІТА» позовних вимог [PERSON] про відшкодування вартості матеріального збитку за наслідками ДТП в сумі 35753 грн. та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 750 грн. та те, що в даний час вищевказані кошти позивачу [PERSON] не відшкодовані, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з ТДВ «СК «ПРОВІТА» на його користь 35753 грн. страхової виплати в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 750 грн. витрат за проведення експертного дослідження. Крім цього, аналізуючи безпосередньо визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] про стягнення вартості матеріального збитку за наслідками ДТП в сумі 35753 грн. та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 750 грн. з позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд, виходячи з меж та суті цих позовних вимог та правовідносин, що виникли між сторонами, приймає визнання відповідачем цих позовних вимог, оскільки це є процесуальним правом відповідача, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цієї процесуальної норми та враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON], а також те, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір за заявленими позовними вимогами у розмірі 357 грн.53 коп., що підтверджено документально (а.с.1), з відповідача по справі ТДВ «СК «ПРОВІТА» належить стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі (сплачений судовий збір) у розмірі 357 грн.53 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved