Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 07.04.2014 року позивач прохає: стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] аліменти, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку та на своє утримання до досягнення дитиною віку 3-х років у розмірі 1/6 частки заробітку. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який вони уклали 11 травня 2012 року, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції мається актовий запис № 35. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На утримання дитини вона бажає отримувати аліменти від відповідача. [PERSON] працює у ПрАТ «Кримський ТИТАН» ВГМК водієм, має постійну заробітну плату, стан здоров'я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Інших виплат, в тому числі й аліментних за виконавчими листами на будь-чию користь на цей час відповідач не здійснює та з нього примусово зазначені виплати не стягуються. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що бажає гарантовано отримувати аліменти з відповідача за рішенням суду на утримання дитини, оскільки вона не має матеріальної можливості її утримувати, оскільки знаходиться у декретній відпустці, а також аліменти на своє утримання. Пояснила, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі, пояснив, що він не відмовляється від обов'язку утримувати свою дитину, однак не бажає, щоб грошові кошти отримувала позивач, оскільки вона вживає наркотичні засоби і гроші буде витрачати не на утримання дитини. Згоден надавати допомогу дитині у натуральній формі, сплачувати аліменти на утримання дружини відмовляється. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.05.2012 року у відділі РАЦС Вільно гірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 35 (а.с. 4). Шлюб на час розгляду справи не розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що сторонами не заперечується. З довідки № 901 вбачається, що [PERSON] працює у ПрАТ «Кримський ТИТАН» ВГМК водієм, має постійну заробітну плату, яка в середньому складає 5798 грн. 75 коп., інших виплат, в тому числі й аліментних за виконавчими листами на будь-чию користь на цей час відповідач не здійснює та з нього примусово зазначені виплати не стягуються (а.с. 24). Сторони визнали, що стан здоров'я відповідача та дитини є задовільним. Допитана в судовому в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідач добровільно гроші на утримання дитини не надає, купує продукти харчування для дитини разом з позивачем, однак з ініціативи позивача, один раз дав 50 грн., вона допомагає позивачу утримувати дитину, як бабуся. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач сплачує кредит, однак матеріальний стан у нього задовільний. Останні місяці гроші позивачу на утримання дитини він не надавав, купував продукти харчування, а гроші не давав тому, що позивач вживає наркотичні засоби і на них витрачає усі гроші. Сторони в судовому засіданні визнали, що позивач не визнана недієздатною або обмежено дієздатною, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, суд враховує і те, що ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з цього, суд вважає вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму дітей відповідного віку законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає задоволенню. Щодо твердження відповідача про наявність у нього обґрунтованих сумніві щодо цільового використання отриманих аліментів позивачем на утримання їх спільної дитини і його бажання сплачувати аліменти у натуральній формі, то слід зазначити, що за положеннями ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні державного ощадного банку України. Однак це може бути вчинено після ухвалення рішення суд про стягнення аліментів. Також слід зазначити, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини у натуральній формі за домовленістю з позивачем, однак за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються або у частці від доходів відповідача, або у твердій грошовій сумі, однак в жодному випадку не в натуральній формі (ч. 3 ст. 181 ЦПК України). Судом не встановлено, що батько добровільно сплачує дитині аліменти у сумі, достатній для задоволення її розумних потреб, тому підстав для відмови у задоволенні позову матері про примусове стягнення аліментів немає. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За приписами ч. 2 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно положень ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідає має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату, інших аліментних зобов'язань не має, тому суд доходить висновку, що він може надавати матеріальну допомогу своїй дружині, оскільки відповідно до положень вказаної норми існує лише одна підстава, яка унеможливлює надання такого утримання, - неможливості чоловіка його надавати. Середня заробітна плата відповідача складає 5798 грн. 75 коп., 1/4 частина - це в середньому 1449 грн. 68 коп., 1/6 частина - 966 грн. 45 коп., а загалом 2416 грн. 13 коп. Стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 з усіх видів доходів відповідача є обґрунтованим, відповідає принципу розумності та справедливості, оскільки після сплати аліментів на утримання дитини та дружини йому буде залишатися більше 50 % заробітної плати в середньому 3382 грн. 62 коп., що перевищує прожитковий мінімум на працездатну особу на час розгляду справи судом 1218 грн. Твердження відповідача про те, що позивач приймає наркотичні засоби не має правового значення для вирішення справи, оскільки доказів того, що позивач визнана недієздатною або обмежено дієздатною відповідач суду не надав, у позивача наявні правові підстави для звернення з позовом до суду. Покази свідка [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на показах свідків. Стягнення аліментів на утримання дитини слід розпочати з 07.04.2014 року до досягнення дитини повноліття, а на утримання дружини з якою проживає дитина - від дня подання позову до суду, тобто, з 07.04.2014 року до досягнення дитиною віку трьох років [INFO] Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved