Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 28.02.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України [PERSON], надалі за текстом - «Позичальник» уклали Кредитний договір № 105/2-15-8 (надалі за текстом - Кредитний договір). Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 38500,00 дол. США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютники цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до - пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерно - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Свої зобовязання Позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, що підтверджується умовами кредитного договору. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: на споживчі цілі. В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов Договору, позичальник, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.11.2017 року загальна сума заборгованості складає 68808,35 дол. США, а саме: - сума заборгованості за кредитом - 30114,05 дол. США; - сума заборгованості за відсотками - 38694,30 дол. США. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання і з повернення Кредиту за Договором. На виконання умов договору позичальнику була направлена вимога про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви до суду вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 68808,35 дол. США, та судові витрати у розмірі 27923,45 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання та шляхом оголошення на сайті. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 28.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON], було укладено Кредитний договір № 105/2-15-8 (ар.с.6-8). Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (ар.с.19-23). Відповідно до п.1.1. Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 38500,00 дол. США зі сплатою Позичальником 15 відсотків річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 27 лютого 2011року, а Позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Договором Кредиту №105/2-15-8 (ар.с.6-8). Свої зобовязання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, що підтверджується умовами кредитного договору. Факт отримання [PERSON] кредиту в сумі 38500,00 доларів США 00 центів підтверджується заявою на видачу готівки (ар.с.10). Кредит надається позичальнику на споживчі цілі. В пункті 1.1. кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. Відповідно до п. 2.4 договору кредиту нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на суму дійсної заборгованості за Кредитом, у валюті Кредиту, щомісячно, за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у місяців, 360 умовна кількість днів у році. Відповідно до п. 4.5 договору кредиту, у разі невиконання відповідачем зобовязань, визначених п. п. 3.3.2-3.3.16 цього Договору, порушення відповідачем умов договору, визначеного п. 1.3 цього Договору, термін надання та використання Кредитом вважається таким, що закінчився, та, відповідно, відповідач зобовязаний не пізніше наступного робочого дня, за днем порушення зобовязання, погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, та нараховані штрафні санкції. Відповідач не виконує (неналежно виконує) обовязки щодо своєчасного повернення основної суми заборгованості по кредиту та сплати відсотків за користування Кредитом. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про усунення порушення (ар.с.13-15), яка відповідачем не виконана. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (ар.с.16-18). Згідно розрахунку (ар.с.16-18), станом на 21.11.2017 року відповідач має заборгованість 68808,35 дол. США, а саме: - сума заборгованості за кредитом - 30114,05 дол. США; - сума заборгованості за відсотками - 38694,30 дол. США. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Між сторонами склались правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що «за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти». Частина 1 ст. 509 ЦК України зазначає, що «зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку». Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідач, порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, всупереч ст. 526, 530, 629 ЦК України, припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Тим самим Відповідач порушив норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, та ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Цією ж статтею ЦК передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦКУ якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Ні відзиву, ні заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved