Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, 03.03.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №28. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб, оскільки протягом останнього року у них з відповідачем погіршилися подружні стосунки на ґрунті різного ставлення до сімейного життя та особистої неприязні. Відповідач почав відноситися до неї грубо, зверхнього та презирливо, став нехтувати інтересами сімї, зловживати спиртними напоями, не допомагав їй матеріально, тому в них постійно виникали сварки та скандали. Позивачка двічі залишала відповідача та йшла разом з дитиною проживати до своїх батьків [PERSON] кожного разу запевняв її, що змінить свою поведінку, тому вона поверталася до нього, але нічого не змінилося, а стало ще гірше. На початку вересня 2015 року, коли спільне життя стало нестерпним, позивачка разом з дитиною остаточно переїхала проживати до своїх батьків. Після цього відповідач знову робив спроби помиритися, однак вона йому вже не вірить, не бажає з ним проживати та підтримувати сімейні стосунки, оскільки втратила до нього почуття любові та поваги. Позивачка також пояснила, що за час наданий судом на примирення нічого не змінилося, ні вона, ні відповідач не робили спроб помиритися, він навіть життям дитини не цікавиться. За таких обставин, позивачка вважає, що подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся, згідно вимог статей 74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження, 03.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 28. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, злагоди та взаємоповаги, за час спільного проживання в них постійно виникали непорозуміння, сварки та конфлікти. З вересня 2015 року вони не підтримують подружні стосунки та проживають окремо. Позивачка категорично відмовляється відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В силу ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд надавав сторонам строк на примирення, однак вжиті заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Позивачка [PERSON] категорично відмовляється зберегти сім'ю. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved