Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Звернувшись до\~суду з\~позовом,\~представник позивача\~ [PERSON] С.,\~яка діє\~в інтересах\~позивача [PERSON] ,\~просить визнати\~за [PERSON] , [INFO] , право власності на п`ять дев`ятих (5/9) частин житлового будинку [ADDRESS] у зв`язку із втратою оригіналу договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Артемівською державною нотконторою від 27 грудня 1990 року по р. І-4ІІ4, який засвідчував її право власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] . У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] . 11 квітня 1981 року дочка уклала шлюб із [PERSON] , після чого змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Артемівського міськсуду Донецької області від 28 листопада 1990 року у справі № 2-1099-1990 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, поділено майно наступним чином: [PERSON] «залишено в натурі на праві особистої власності 1 частина, що складає 4/9 ідеальної частки домоволодіння [ADDRESS] ; [PERSON] «залишено в натурі на праві особистої власності 2 частини, що складає 5/9 ідеальної частки домоволодіння [ADDRESS] . 27 грудня 1990 року позивач уклала з відповідачем договір купівлі-продажу, за яким купила у [PERSON] п`ять дев`ятих (5/9) частин житлового будинку [ADDRESS] . 10 січня 1995 року вона уклала договір дарування, згідно з яким [PERSON] подарувала, а її дочка [PERSON] та чоловік дочки [PERSON] прийняли в дар будинок [ADDRESS] . 14 жовтня 1999 року позивач, [PERSON] та [PERSON] уклали угоду про розірвання договору дарування житлового будинку від 14 жовтня 1999 року, за яким договір дарування, посвідчений Першою Артемівською державною нотаріальною конторою 10 січня 1995 року по р. 2-47 та зареєстрований в Артемівському БТІ 16 січня 1995 р. по р. 51-104-5694 було розірвано. У вересні 2019 року позивач виявила бажання при своєму житті, ураховуючи свій похилий вік 80 років, подарувати житловий будинок [ADDRESS] своїй онуці. Позивач звернулась до нотаріуса, де виявилось, що вона втратила (загубила) правовстановлюючі документи на будинок, а саме: оригінал рішення Артемівського міськсуду від 28 листопада 1990 року по справі № 2-1099 та договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Артемівською державною нотконторою від 27 грудня 1990 року по р. І4ІІ4 та зареєстрованих в Артемівському БТІ 26 грудня 1990 року та 05 лютого 1991 року під № 51-104-5694. Із правовстановлюючих документів залишилась лише перша сторінка оригіналу договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Артемівською державною нотконторою від 27 грудня 1990 року по р. І-4ІІ4. Другу сторінку вказаного договору позивач втратила. У зв`язку із втратою документа оригіналу договору купівлі-продажу від 27 грудня 1990 року по р. І-4ІІ4, яким встановлюється набуття позивачем права власності на 5/9 частин будинку [ADDRESS] , рішенням державного реєстратора Будко Ю.Г. Бахмутської міської ради від 05 вересня 2019 року № 48527027 відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] . У зв`язку із наведеним, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів із позовом про визнання права власності у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представником позивача [PERSON] подано заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] . У шлюбі в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 11 квітня 1981 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після чого змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Рішенням Артемівського міського народного суду Донецької області від 28 листопада 1990 року у справі № 2-1099-1990 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та поділено майно наступним чином: [PERSON] «залишено в натурі на праві особистої власності 1 частину домоволодіння,\~що складає\~4/9\~ідеальної частки\~домоволодіння [ADDRESS] ;\~ [PERSON] «залишено\~в натурі\~на праві\~особистої власності\~2\~частину домоволодіння [ADDRESS] » (а.с. 12-13). Як видно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16 жовтня 1998 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17 грудня 1990 року зроблено запис за № 573. Після розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 9). 27 грудня 1990 року позивач [PERSON] уклала з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу, відповідно до якого купила у [PERSON] п`ять дев`ятих (5/9) частин житлового будинку [ADDRESS] , які належали [PERSON] згідно з рішенням Артемівського міського народного суду Донецької області від 28 листопада 1990 року та були зареєстровані в Артемівському бюро технічної інвентаризації 26 грудня 1990 року за реєстровим № 51-104-5694, про що свідчить копія першої сторінки вказаного договору (а.с. 10-11). Таким чином, після укладення вказаного правочину [PERSON] набула право власності цілий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою від 27 грудня 1990 року. 10 січня 1995 року [PERSON] уклала договір дарування, посвідчений Першою Артемівською державною нотаріальною конторою 10 січня 1995 року по р. 2-47 та зареєстрований в Артемівському БТІ 16 січня 1995 року по р. 51-104-5694, за яким позивач [PERSON] подарувала, а її дочка [PERSON] та чоловік дочки [PERSON] прийняли в дар будинок [ADDRESS] . 14 жовтня 1999 року позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали угоду про розірвання договору дарування житлового будинку, відповідно до якої було розірвано договір дарування, посвідчений Першою Артемівською державною нотаріальною конторою 10 січня 1995 року по р. 2-47 та зареєстрований в Артемівському БТІ 16 січня 1995 року по р. 51-104-5694, за яким позивач [PERSON] подарувала, а її дочка [PERSON] та чоловік дочки [PERSON] прийняли в дар будинок [ADDRESS] . Згідно з п. 2 вказаної угоди, рішення Артемівського міськсуду від 28 листопада 1990 року по справі № 2-1099 та договір купівлі-продажу, посвідчений Першою Артемівською державною нотконторою від 27 грудня 1990 року по р. І-4ІІ4 та зареєстрований в Артемівському БТІ 26 грудня 1990 року та 05 лютого 1991 року під № 51-104-5694, повернуто позивачу [PERSON] при підписанні вказаної угоди (а.с. 14). Згідно з довідкою КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» № 1186, станом на 31 грудня 2012 року власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі угоди про розірвання договору дарування від 14 жовтня 1999 року, посвідченої Першою Артемівською державною нотаріальною конторою за № 2-3220 (а.с. 19). Рішенням Артемівської міської ради від 23 вересня 2015 року № 6/72-1287 «Про перейменування вулиць, провулків та інших об`єктів топоніміки [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] Трояндову. Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року місто Артемівськ перейменовано на місто Бахмут. У зв`язку із втратою документа оригіналу договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Артемівською державною нотконторою від 27 грудня 1990 року по р. І-4ІІ4, яким встановлюється набуття позивачем [PERSON] права власності на 5/9 частин будинку [ADDRESS] , рішенням державного реєстратора Будко Ю.Г. Бахмутської міської ради від 05 вересня 2019 року № 48527027 відмовлено позивачу [PERSON] у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] (а.с. 21). Згідно зі ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності є обґрунтованою та підлягає задоволенню.\~\~ Оскільки ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved