overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 02.02.2015 р., позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано у відділі РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської обл., 29.09.2006 року, актовий запис № 155. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь і гідність. Відповідач постійно пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає її і принижує її честь і гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу. У неї порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї, не бажає влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на її плечах. Спільне господарство не ведеться з квітня 2014 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Вона бажає створити нову сім'ю. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 02.03.2015 року, позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано 18 червня 2008 року у виконавчому комітеті Троїцької сільської ради П'ятихатського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 3. До шлюбу вона мала прізвище [PERSON], яке змінила на [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], копію якого додано до цієї заяви. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Факт народження [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копію якого додано до цієї заяви. Спільно проживати з відповідачем вона стала після реєстрації шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні сварки, в тому числі в присутності малолітнього сина та сторонніх людей, а також в громадських місцях, що ображає її честь і гідність. Відповідач постійно пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що останній постійно ганьбить, ображає її, періодично спричиняє тілесні ушкодження та погрожує фізичною розправою. Від постійних суперечок і сварок погіршилося її самопочуття, вона та син перебувають в стані постійного стресу. При цьому відповідач матеріально не бере участі в житті сім'ї, не бажає влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на її плечах. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 04.11.2013 року, позивач зазначив, що 12 квітня 2012 року відповідач [PERSON] уклав з ним договір позики, згідно якого, того ж дня позичив у нього 2900 доларів США, які за діючим на той час курсом Національного банку України відповідали 23 200 гривнам. Позичені кошти [PERSON] зобов'язувався повернути до 20 квітня 2012 р. Договір позики і факт отримання від нього позиченої суми відповідач оформив написаною власноручно та виданою йому розпискою. В указаний у розписці строк відповідач позику не повернув. Під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобов'язання. Згідно ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлений договором). В ч.2 ст. 1047 ЦК України сказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.І ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. В ст. 625 ЦК України говориться про те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина перша ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, згідно Цивільному кодексу України та розписки відповідача, останній зобов'язаний сплатити йому суму боргу та три проценти річних від простроченої суми. Час прострочення відповідачем боргу з 21 квітня 2012 р. по 28 жовтня 2013 р. становить 556 днів. Три проценти річних від простроченої суми становлять 1060, 21 грн. (23 200грн. х 3% : 365 днів х 556 днів). Отже, ціна позову становить 24 260, 21 грн. (23 200 + 1060, 21) Документально підтверджені судові витрати (судовий збір) по справі становлять 242, 60 грн. (23 200 + 1060,21) х 1% На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 05.02.2016 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції 06.06.2009 року, актовий запис № 53, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу з відповідачем, вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. В теперішній час спільне проживання між нею та відповідачем та ведення спільного господарства фактично припинені, вони проживають окремо, у зв'язку з чим одночасно з цим позовом, нею подано позов до відповідача про розірвання шлюбу. В даний час вона ніде не працює, ніяких соціальних державних допомог від держави не отримує, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Вона утримує себе та дитину за рахунок допомоги, яку їй надають батьки в сумі приблизно 1000 грн. на місяць, інших доходів не має. Розмір отримуваної нею від батьків допомоги не дозволяє їй самостійно забезпечити належний рівень утримання дитини. Син навчається в КДНЗ № 3 м. Вільногірська, на його навчання, харчування, одяг вона витрачає значні кошти, однак їх повною мірою не вистачає для забезпечення навчального процесу та нормального рівня життєдіяльності сина. Відповідач ніде офіційно не працевлаштований, однак працює за цивільно-правовими угодами, має мінливий, не регулярний заробіток, на місяць заробляє приблизно 3000 грн. В добровільному порядку надавати кошти для утримання дитини, він відмовляється. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування якої вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач ухиляється від утримання дитини та взагалі не надає ніякої допомоги на її утримання. Аліменти він нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати його обов'язок, щодо утримання дітей, у нього не має, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також не має, стягнень за виконавчими документами не має. Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями та поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по-суті. На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180. ч. 3 ст. 181, ст. 182, ст. 184. ч. 1 ст. 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 05.02.2016 р., та змінам до позову від 17.03.2016 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 21.05.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції, актовий запис № 48, та розірвали на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.02.2014 року, що підтверджується копією зазначеного судового рішення. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. В даний час вона перебуває у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну соціальну допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. на місяць, інших доходів не має, що буде підтверджуватись довідкою про розмір такої допомоги, яку вона надасть до початку розгляду справи за цим позовом по суті. Розмір отримуваної нею державної соціальної допомоги не дозволяє їй самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої дитини. Їхній з відповідачем син навчається в ЗОШ № 4 м. Вільногірська, в 3-му класі. На його навчання, харчування, одяг вона витрачає значні кошти, в сумі приблизно 1400 грн. на місяць, однак їх повною мірою не вистачає для забезпечення навчального процесу та нормального рівня життєдіяльності сина. Відповідач працевлаштований, працює на підприємстві філія «ВГМК» ДП «ОГХК», в ГТП, електромонтером, отримує щомісячно заробітну плату в розмірі приблизно 4000 грн., тобто має можливість надавати їй допомогу в утриманні сина. Відповідач частково сплачує в добровільному порядку кошти для утримання дитини, однак тієї суми, що він сплачує не вистачає для забезпечення належного рівня утримання їхньої дитини. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування якої вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей. З метою стабільного отримання фіксованої суми від відповідача в частці від його заробітку на утримання їхньої дитини, вона бажає стягувати аліменти з відповідача на підставі судового рішення. Аліменти відповідач нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обов'язок, щодо утримання дітей, у нього немає, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також немає, стягнень за виконавчими документами немає. Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті. На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 05.08.2014 р., позивачка зазначила, що З 1990 року я перебувала з [PERSON] у шлюбі, від якого народився сии [PERSON] - [INFO]. З вини відповідача 24 травня 2014 року шлюб розірвано (копія свідоцтва про розірвання шлюбу міститься у додатку). Наш син [PERSON] проживає зі мною та перебуває на моєму утриманні. Він навчається в Дніпропетровській Медичній Академії на другому курсі денної комерційної форми навчання (довідка про те, що [PERSON] є студентом академії, міститься у додатку). Вартість навчання згідно до договору про надання освітніх послуг складає 20000 грн. на рік. За навчання сина необхідно сплачувати кожного року в сумі 20000 грн. Строк навчання сина у вказаній академії встановлено до 2020 року. Хочу зазначити, що у зв'язку з тим, що мій син навчається на денній комерційній формі навчання він не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати свого навчання та потребує матеріальної допомоги. Ми з сином залишилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох (23) років. Право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає син чи дочка, а також останні. Відповідач інших дітей не має. Аліментів не сплачує. Працює Головним лікарем КЗ ПМСД м. Вільногірська. Має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина. Його посадовий оклад становить приблизно 3000 грн. Вважаю, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 05.08.2015 р., позивачка зазначила, що вона, [PERSON], уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], і проживала з ним до його розірвання 30.04.2013 р. Від цього шлюбу з відповідачем у них є дитина, син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Іншої дитини у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Позивачка прохає: Стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь, на утримання дитини, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 25% всіх різновидів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 05.08.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином 01.09.2015 р., відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти винесення заочного рішення у справі, суд на місці ухвалив - розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача. Згідно копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.04.2013 р., шлюб між сторонами розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії витягу із паспорта громадянки України, [PERSON], [INFO], зареєстрована за місцем проживання в [ADDRESS]. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS]. Враховуючи обґрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, дослідивши письмові докази у справі і оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 06.02.2015 року, позивачка зазначила, що вона та відповідач перебувають з 03.11.2007 року у шлюбі, від якого мають доньку, [PERSON], [INFO] р. н. Ці факти підтверджуються ксерокопіями Свідоцтва про шлюб та Свідоцтва про народження дитини, які додаються до цього позову. Спільне життя з відповідачем у них не склалася через те, що у них не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.03.2012 року шлюб між нею та відповідачам був розірваний. Це судове рішення набрало законної сили 10.04.2012 року, про що свідчить запис в її паспорті на стор. № 10. Донька [PERSON] проживала і проживає разом з нею. Домовленості з відповідачем про спосіб виконання ним обов'язків батьків, щодо утримання дитини, ними не досягнуто. Відповідач, проживаючи окремо від дитини, став ухилятися від утримання дитини, у вигляді надання відповідної матеріальної допомоги. В даний час вона працює на залізниці станції Верхівцеве приймальником поїздів і її середньомісячний дохід складає 1200 грн. Інших джерел доходу вона не має. Їхня спільна дитина проживає з нею і перебуває на її повному забезпеченні. Таким чином, одержуваних нею коштів на утримання дитини у неї практично не вистачає, що створює великі труднощі в забезпеченні нормального виховання та утримання дитини. Відповідач має постійне місце роботи ВГМК (м. Вільногірськ) і отримує стабільну заробітну плату, розмір якої становить не менше 3500 грн. на місяць (точного розміру заробітної плати їй встановити не вдалося, так як відповідач приховує свої доходи від неї). Вона вживала всіх можливих заходів до отримання матеріальної допомоги від відповідача в добровільному порядку, але не змогла її добитися у зв'язку з небажанням відповідача надавати таку матеріальну допомогу в добровільному порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 07.04.2015 року, позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.08.1985 р., шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Ружинського району Житомирської обл., актовий запис № 57. Від спільного життя неповнолітніх дітей вони не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у січні 2012 р., з того часу проживають окремо один від одного, обидва фактично утворили інші сім'ї. Причиною розпаду сім'ї з'явилось те, що між ними відсутнє взаєморозуміння у сімейних питаннях, це призвело до охолодження почуттів та припинення шлюбних відносин, тому вона вважає, що зберегти сім'ю неможливо, примирення між ними не наступить. Від розірвання шлюбу через органи РАЦС відповідач ухиляється. Спору про розподіл спільного майна між ними немає, при його виникненні, буде вирішуватись окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 07.07.2014 року, позивачка зазначила, що 26 листопада 2011 року шлюб між мною та відповідачем, [PERSON], був розірваний на підставі рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2011 року справа № 2-671/11. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] р. н., яка проживає разом з нею. З моменту розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо, протягом певного періоду відповідач добровільно сплачував їй кошти на утримання неповнолітньої дочки. Останній час матеріальну допомогу для утримання дитини відповідач відмовляється надавати, а згоден надавати тільки в примусовому стягненні з усіх його видів доходу. На утримання дитини вона бажає стягувати з відповідача аліменти. Місце роботи відповідача їй не відоме. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною віку повноліття. Донька потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки вона не має змоги забезпечити доньку всім необхідним самотужки. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, одним зі способів виконання батьками обов'язку утримання дитини, є рішення суду про присудження аліментів в частці від доходу її батька. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюб після розлучення з нею він не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 07.09.2015 р., позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано відділом РАГС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 30 серпня 2002 року, актовий запис № 102. В шлюбі з відповідачем в них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка на цей час мешкає разом з нею за вказаною вище адресою та фактично перебуває на її утриманні. Вона на цей час працює провідним інженером відділу забезпечення філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», де отримує заробітну платню, середній розмір якої складає 8000 грн. на місяць. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на цей час відсутні. За станом свого здоров'я відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини. Інших виплат, в тому числі й аліментних, на будь-чию користь, на цей час відповідач не здійснює. Їхні з відповідачем дитина за станом свого здоров'я на «Д» обліку в закладах охорони здоров'я міста та області не перебуває. В зв'язку з тим, що відповідач працює провідним інженером служби головного енергетика філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», де він отримує регулярно щомісячно зарплатню, вона вважає, що аліменти з нього на її користь на утримання дитини, повинні утримуватись в частині до його заробітку. На підставі зазначеного вище та відповідно до ст. 180, 182 СК України, позивачка прохає: 1. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], до виповнення їй повноліття, в розмірі 1\\4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дітей відповідного віку; 2. Всі судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді, покласти на неї в повному обсязі. В судове засідання позивачка не зявилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився і надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать закону та фактичним обставинам справи, визнані відповідачем в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення на відповідача судових витрат, в виді судового збору 487.20 грн., згідно ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», враховуючи, що позивачка звільнена від сплати аліментів, згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved