Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Звернувшись до суду із уточненою позовною заявою [PERSON] вказувала, що є власником будинку, розташованого по [ADDRESS] та споживачем природного газу, який постачає відповідач за такою адресою. 22 жовтня 2020 року працівниками ПАТ «Маріупольгаз» складено акт про порушення № 08/485-20 через нібито несанкціоноване втручання в систему газопостачання до вузла обліку газу, виконане прихованим способом (в стіні прихованим способом до вузла обліку газу в газопроводі заварено отвір, також у футлярі, де прокладений такий газопровід до вузлу обліку газу мається отвір у місці несанкціонованого втручання). На підставі переліченого будинок позивачки був відключений від газопостачання. Комісія Оператора ГРМ з розгляду цього акту 28 жовтня 2020 року склала протокол, зазначивши, що 22 жовтня 2020 року виявлено порушення через несанкціоноване втручання в систему газопостачання, виконане шляхом прихованих заходів, відповідно до акту від 22 жовтня 2020 року за пп. 1 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, внаслідок чого відбулось донарахування не облікованих об`ємів споживання природного газу населенням за період з 22 жовтня 2019 року по 22 жовтня 2020 року в розмірі 15893,18 м3, за якими 14526,15 м3 на суму 85719,65 грн. підлягає сплаті відповідачу, а 1367,03 м3 - ТОВ «Азовгаз». Того ж дня відповідачем складено Акт-розрахунок не облікованих об`ємів природного газу, виконаний внаслідок виявлених порушень за Кодексом ГРС. Не погоджуючись із нарахованим об`ємом та вартістю не облікованого природного газу за кваліфіковане відповідачем порушення, зазначала, що у даному випадку слід дослідити, чи мало місце несанкціоноване втручання в систему газопостачання, чи наявний несанкціонований газопровід прихованим засобом, чи мала місце подія та склад порушення, встановленого відповідачем, чи настає відповідальність за нього у вигляді донарахування об`ємів газу споживачу. Так вказувала, що у акті про виявлене порушення від 22 жовтня 2020 року не вказано, яким чином слід усунути таке порушення. Комісія відповідача 28 жовтня 2020 року розглянула такий акт від 22 жовтня 2020 року, не запросивши представників територіального органу регулятора. Також вказувала, що всупереч визначеному Кодексом ГРС порядку, акт-розрахунок йому не відповідає. Додавала, що кваліфіковане відповідачем порушення не входить до складу порушень, встановлених розділом 2 глави XI Кодексу ГРС, за яке може наступити відповідальність у вигляді донарахування об`ємів газу, оскільки для несанкціонованого відбору природного газу з ГРМ треба наявність несанкціонованого газопроводу, чого представниками відповідача не було виявлено. З наведеного слідує, що склад та подія порушення передбаченого пп. 1 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС - відсутня, відтак об`єм та вартість донарахованого не облікованого природного газу підлягає скасуванню. Враховуючи, що акт порушення, протокол та акт-розрахунок не є актами індивідуальної дії, а лише підстава для звернення до суду, то вірним способом захисту свого порушеного права вважає скасування нарахованих (донарахованих) об`ємів та/або вартості природного газу, які фіксуються у акті-розрахунку на підставі протоколу щодо розгляду акту про порушення, як про те вказано у ч. 2 п. 12 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС. На підставі викладеного просила суд скасувати об`єм та вартість не облікованого (донарахованого) природного газу за актом-розрахунком від 28 жовтня 2020 року за протоколом від 28 жовтня 2020 року про розгляд акту про порушення № 08/485-20 від 22 жовтня 2020 року та скасувати акт-розрахунок від 28 жовтня 2020 р., протокол розгляду порушень від 28 жовтня 2020 р. та акт про порушення № 08/485-20 від 22 жовтня 2020 р., зобов`язавши відповідача безкоштовно відновити газопостачання у належний їй буд. [ADDRESS] . Не погоджуючись із позовом [PERSON] , суду був поданий відзив ПАТ «Маріупольгаз», представник якого вказувала, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» здійснює господарську діяльність згідно із виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) ліцензією серія АЕ № 295547. Тому відповідно до Кодексу ГРС здійснює функції Оператора газорозподільних систем, здійснюючи господарську діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Згідно із п. 4 глави 2 розділу І Кодексу ГРС Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством. Домоволодіння по [ADDRESS] підключене до газорозподільної системи, власницею якого є [PERSON] . 21 жовтня 2020 року працівники ПАТ «Маріупольгаз» прибули по вул. Кузбаській 8 для здійснення контрольного зняття показань та огляду вузла обліку газу, проте не були допущені до виконання своїх функціональних обов`язків мешканцями такого будинку. Про такий не допуск був складений Акт про порушення № 08/483-20 від 21 жовтня 2020 року. При цьому родич позивачки написав зауваження до такого Акту, зазначивши, що допуск неможливий через відсутність власниці. Наступного дня працівниками ПАТ «Маріупольгаз» при виконанні своїх обов`язків по [ADDRESS] було виявлене порушення: несанкціоноване втручання до системи газопостачання до вузла обліку газу, виконане прихованим способом, бо у стіні прихованим способом до вузла обліку газу у газопроводі заварено отвір, також у футлярі у якому прокладений вказаний газопровід до вузла обліку газу наявний отвір у місці несанкціонованого втручання, про що був складений Акт про порушення № 08/485-20 від 22 жовтня 2020 року, підписаний власницею. 28 жовтня 2020 року комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Маріупольгаз» було проведено засідання з розгляду такого Акту про порушення від 22 жовтня 2020 року в присутності [PERSON] . Відповідно до висновків Комісії прийнято рішення про задоволення Акту про порушення № 08/485-20, яке відповідно пп. 1 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС кваліфіковане як несанкціоноване втручання в систему газопостачання виконане шляхом прихованих заходів. Таким чином за пп. 1 п. 1 гл. 2, п. 1 гл. 3, п. 11 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС комісією прийняте рішення провести донарахування не облікованого об`єму природного газу, виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням за період з 22 жовтня 2019 р. по 22 жовтня 2020 р. в розмірі 15893,18 м. куб., з яких підлягає оплаті ПАТ «Маріупольгаз» 14526,15 м. куб. на суму 85719,65 грн., що підтверджується Актом-розрахунком від 28 жовтня 2020 року. Копія протоколу розгляду порушення з додатками були направлені 4 листопада 2020 року споживачу. Додавала, що при обстеженні газопроводу зондом було зафіксовано наявність завареного отвору на внутрішній стінці та явні сліди зварювальних робіт на зовнішній стінці газопроводу, що на переконання відповідача свідчить про здійснення позивачем заходів з приховання слідів несанкціонованого відбору природного газу, оскільки у отвір в газопроводі може бути встановлений штуцер, до якого може приєднатись шланг та здійснюватись несанкціонований відбір природного газу, про що також свідчить не допуск 21 жовтня 2020 р. працівників ПАТ «Маріупольгаз» до виконання своїх функціональних обов`язків, а також низький рівень газоспоживання споживача, оскільки за період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року за лічильником спожито лише 1516,02 м. куб. Таким чином характер виявлених працівниками відповідача пошкоджень газопроводу (заварений отвір) свідчить про наявність у позивача несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, тобто несанкціонованого газопроводу (на момент виявлення порушення завареного), які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу. Про здійснення несанкціонованого відбору шляхом прихованих заходів свідчить той факт, що без спеціальних засобів, при звичайному огляді врізку неможливо було виявити. Вказувала, що представники Оператора ГРМ забезпечили усунення виявленого порушення, про що в акті зробили запис про відключення домоволодіння від газопостачання. Зазначала, що відповідач листом від 22 грудня 2019 року запросив для участі у складі комісії на постійній основі представника територіального органу регулятора, відділ НКРЕКП у Дніпропетровській області, від якого листом від 31 січня 2020 року отримана відмова у делегування своїх представників. Акт-розрахунку не облікованих об`ємів природного газу був складений 28 жовтня 2020 року відповідно до вимог встановлених п. 11 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС. Таким чином вважала, що висновок комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Маріупольгаз» щодо задоволення Акту про порушення № 08/485-20 та донарахування позивачу не облікованих об`ємів природного газу є законним. Просила суд у позові [PERSON] відмовити у повному обсязі. Відповідно до наданих суду письмових пояснень представника відповідача, вбачається, що підтримуючи поданий нею суду відзив, вона вказувала, що наданий позивачкою протокол № 26/01 -VТ візуально-оптичного контролю ділянки газопроводу Ду-32мм від 26 січня 2021 року, складений фахівцем [PERSON] , не є належним та допустимим доказом, бо у ньому не зазначено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім цього вказаний протокол № 26/01 - VT не містить докладного опису проведених досліджень. При цьому візуально-оптичний контроль ділянки газопроводу Ду-32мм був складений 26 січня 2021 року, в той час як порушення було виявлено 22 жовтня 2020 року, тобто через 3 місяці після його виявлення, при цьому сама ділянка газопроводу на якій виявлено втручання знаходилась у розпорядженні позивача, який мав можливість здійснити дії щодо зміни її зовнішнього вигляду, посилаючись на те, що у такому протоколі від 26 січня 2021 року зазначено: «стан поверхні об`єкта контролю із зачищенням». Звертала увагу також, що фахівець здійснював лише зовнішнє дослідження зачищеної ділянки газопроводу, в той час як отвір у газопроводі спостерігається саме при дослідженні газопроводу із внутрішньої його сторони. При цьому вказувала, що про здійснення позивачем несанкціонованого відбору природного газу свідчать акт про порушення від 22 жовтня 2020 року, при цьому за Кодексом ГРС несанкціонованим газопровід може бути у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, витрата природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку. Отже, одним із способів самовільного під`єднання газопроводу до газорозподільної системи внутрішнього газопостачання є врізання, що саме й було виявлено у газопроводі до домоволодіння [PERSON] (заварений отвір), здійснений механічним шляхом, тобто в місці самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу до газорозподільної системи внутрішнього газопостачання до вузла обліку природного газу. Також об`єктивно про несанкціонований відбір природного газу свідчить фото газопроводу з видимими пошкодженнями від 22 жовтня 2020 року, відеозаписом з місця виявлення порушення, протокол розгляду порушення 28 жовтня 2020 року комісією відповідача, актом розрахунком не облікованих об`ємів природного газу, факт не допуску працівників ПАТ «Маріупольгаз» споживачем 21 жовтня 2020 року, а також низький рівень газоспоживання по [ADDRESS] (втричі менший від середнього рівня споживання). Таким чином характер виявлених працівниками відповідача механічних пошкоджень газопроводу позивача (заварений отвір у місці пошкодження футляру газопроводу) у сукупності свідчить про наявність несанкціонованого газопроводу, що кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі. Щодо вимог позивача з підключення її будинку до газопостачання, вказувала, що Кодексом ГРС передбачено, що несанкціонований відбір природного газу є підставою для припинення розподілу газу на об`єкт споживача, тому за п. 6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС відновлення газопостачання здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів за письмовим зверненням споживача після усунення порушень та відшкодування витрат на відновлення газопостачання. У свою чергу, за письмовими поясненнями представника позивача, [PERSON] , вбачається, що остання посилалась на те, що наданий суду позивачкою протокол № 26/1 - VТ візуально-оптичного контролю ділянки газопроводу Ду-32мм, складений сертифікованим фахівцем III рівня з VТ, [PERSON] , вбачається, що вказаний спеціаліст з контролю зварних з`єднань, яким використано обладнання (зразки шорсткості поверхні та універсальний шаблон зварника). При цьому за правовою позицією Верховного Суду по справі № 233/3473/17 визначення способу проведення експертизи належить до компетенції експерта. Так у проведеному [PERSON] візуально-оптичному контролі ділянки газопроводу Ду-32мм, встановлено результати контролю зовнішньої поверхні трубопроводу на ділянки в 200 мм, де дефектів та пошкоджень цілісності трубопроводу не виявлено. Натомість висновки представників відповідача не ґрунтуються на об`єктивних даних. Також вказувала, що зі схеми підключення газопроводу до буд. [ADDRESS] передбачено виведення газопроводу у місті отвору у футлярі, однак такі роботи, з часу заселення позивачки до будинку представниками ПАТ «Маріупольгаз» не здійснювалися. Також звертала увагу на те, що акт від 3 грудня 2018 року містить підпис, який не належить [PERSON] , що підтверджується розбіжностями у довіреності та її паспорті. Крім цього позивачка використовує газ економно, у зимовий період користуючись електричною плитою та електричними обігрівачами, про що відповідачу відомо під час зняття показань приладу обліку газу. З наведеного слідує, що склад та подія порушення, передбаченого пп. 1 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, відсутня. [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала наведені нею доводи у позовній заяві до суду, яку просила суд задовольнити. Представник позивача, [PERSON] , підтримуючи уточнені позовні вимоги [PERSON] , вказувала у судовому засіданні, що газозварювальні роботи не проводились позивачкою у газопроводі по [ADDRESS] , жодних не санкціонованих дій [PERSON] не проводила, тому немає та не було несанкціонованого газопроводу за її адресою проживання, тому й не відбувався несанкціонований відбір газу позивачкою. Натомість, газопровід [PERSON] побудований відповідно до проекту газопроводу. В свою чергу, представники відповідача не провели експертизу щодо виявленого на їх думку порушення роботи газопроводу, тому немає доказів порушення позивачкою норм по утриманню газопроводу та споживаннюнею газу. Просила суд задовольнити позов [PERSON] повністю. Представник ПАТ «Маріупольгаз», [PERSON] , заперечуючи проти позову [PERSON] , вказувала в суді, що комісія при ПАТ «Маріупольгаз», яка розглянула акт про порушення від 22 жовтня 2020 року, є постійно діючою, склад якої змінюється лише з часом. Вказувала також, що порушення позивачки було доведено, оскільки було виявлено місце отвору, що якого приєднувався несанкціонований газопровід. Додавала, що поверхня спірної ділянки газопроводу з часу складання акту від 22 жовтня 2020 року була зачищена, що підтверджується фото від 22 жовтня 2020 року та фото під час огляду такого газопроводу спеціалістом, запрошеним [PERSON] . Вказувала, що окремого договору не було укладено із позивачкою, однак за типовою угодою вона є фактичним споживачем послуг відповідача за спірною адресою. При цьому додавала, що наразі не можна поновити газопостачання позивачці через її пошкоджений газопровід. Просила суд відмовити у позові повністю. Представник ТОВ «Азовгаз», Сорокін О. Є., підтримувала відзив представника ПАТ «Маріупольгаз», вказував, що вимоги [PERSON] необґрунтовані. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] вказував, що він є інспектором відповідача, який у складі бригади прибув 21 жовтня 2020 року до буд. [ADDRESS] для перевірки приладу обліку газу та газового обладнання на підставі отриманого завдання. Однак йому було відмовлено у проведені огляду газопроводу за такою адресою чоловіком доньки власника такого будинку. 22 жовтня 2020 року ним у складі бригади вже було проведено запланований огляд газопроводу та газового обладнання по [ADDRESS] , в ході якого було виявлено прихований отвір у газопроводі, який був на момент огляду вже заварений, про що знав господар будинку. Сліди зварювання були свіжими. Зазначав, що для виявлення порушення було у газопровід позивача просунуто зонд з камерою, який зафіксував наявність з внутрішнього боку газопроводу отвір, який ззовні вже був заварений. Вказаний отвір був виявлений до приладу обліку газу. Тобто, до такого отвору можна було приєднатися для без облікового споживання газу. Того ж дня через виявлене порушення адреса позивача була відключена від газопостачання, оскільки абоненту не можна експлуатувати вказаний газопровід, бо треба замінити спірну ділянку газопроводу в стіні. Відео фіксація виявленого порушення здійснювалась на жорсткий диск відео камери «Bablov». Зазначав, що фіксації порушення у кінці дня переносяться з таких відео камер у загальну базу даних відповідача. При цьому додавав, що він на момент огляду 22 жовтня 2020 року не бачив під час перевірки газопроводу позивача ані штуцеру, ані наявного врізання до такого газопроводу чи факту безпосереднього підключення до газопроводу споживача поза обліково. Натомість, враховуючи свій досвід, вважав, що по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі було раніше несанкціоноване підключення до газопроводу. Свідок [PERSON] вказував у суді, що він працює водієм-слюсарем у відповідача. Пам`ятає, що разом із інспектором [PERSON] він виїхав по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі, де їм не дали можливості провести огляд системи газопостачання такого домоволодіння. Свідок [PERSON] вказував суду, що він працює водієм у відповідача, а також був у бригаді із інспектором [PERSON] , коли вони удвох 22 жовтня 2020 року по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі виявили порушення у газопроводі споживача, внаслідок виявленого візуальним оглядом та за допомогою зонду отвору в газопроводі у прихованому місці (у стіні), тобто не санкціонованого врізання до газопроводу споживачем. Таким чином він відключив домоволодіння позивача від газопостачання. Однак, додавав, що він не бачив на місця виявлення порушення ані шлагу, ані врізання, ані штуцеру, що були б підключені до такого газопроводу. Безпосередньо зондом з відео камерою було виявлено наявність зварювальних робіт, якими було нещодавно ззовні заварено отвір у газопроводі споживача та зашліфоване місце зварювання, внаслідок чого видалена ззовні місце врізання. Також була пошкоджена гільза у футлярі. Свідок [PERSON] натомість вказував у судовому засіданні, що він є чоловіком доньки позивачки, який фактично мешкає у спірному будинку, який є на два господаря. Однак власником такого будинку є позивачка, у частині ж будинку якої мається прилад обліку газу та до якого підведений газопровід відповідача. Стверджував, що 21 жовтня 2020 року він дав доступ до території домоволодіння по [ADDRESS] представникам відповідача. Однак, оскільки власниця будинку, [PERSON] , була відсутня тоді вдома, а двері до її частини будинку були зачинені, то він не міг фізично туди потрапити та відповідно дати представникам відповідача доступ до приладів газопостачання. Наступного ж дня він був присутнім при тому, як позивачка надала повний доступ представникам ПАТ «Маріупольгаз» до системи свого газопостачання до будинку по [ADDRESS] . При цьому зазначав, що він не бачив жодних приєднань до газопроводу [PERSON] . Додавав, що виявлене представниками відповідача залишки отвору, який колись був у газопроводі, є вентиляційним отвором за проектом газопроводу до такого будинку. До того ж повністю заперечував несанкціоноване підключення та поза облікове споживання газу по [ADDRESS] . Зазначав, натомість, що будинок утеплений як ззовні, так й середини, де використовуються електричні обігрівачі. Вважав, що виявлене порушення є лише припущеннями представників відповідача. Заперечував при цьому, що він визнавав таке порушення 22 жовтня 2020 року. Суд зазначає, що правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем», затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), «Правилами безпеки систем газопостачання України», затвердженими наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285, «Правилами постачання природного газу», затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Згідно із п. 5, 6 «Типового договору розподілу природного газу», затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 споживач зобов`язуєтеся не допускати несанкціонованого відбору природного газу та забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу ГРС та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін. Згідно із п. 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРС наведені у такому Кодексі визначення мають наступні значення: відмова в доступі до об`єкта споживача - вчинення споживачем (власником або наймачем об`єкта споживача) та/або власником території, де розташований/розміщений об`єкт споживача та/або комерційний вузол обліку, за яким здійснюються розрахунки споживача, дій, які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати функції, передбачені цим Кодексом, що засвідчується актом про порушення, складеним відповідно до вимог цього Кодексу; оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Суд при цьому вказує, що посилання представника позивача на те, що строк дії ліцензії відповідача закінчився 21 березня 2020 року, не можуть бути прийняти судом, оскільки відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2017 року № 812, Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» регулятором на підставі Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах, зокрема, міста Маріуполь. Також посилання представника позивача на те, що водії [PERSON] та [PERSON] не є представниками оператора ГРМ, компетентними у кваліфікації порушень за актом від 22 жовтня 2020 року, суд відхиляє, оскільки представниками ПАТ «Маріупольгаз» було долучено до справи наряд-допуск № 104 від 21 жовтня 2020 року на інспектора [PERSON] та водія-слюсаря [PERSON] , а також на продовження цього ж наряду на інспектора [PERSON] та водія [PERSON] щодо можливості проведення ними робіт з зняття побутових газових лічильників, відключення газопостачання та проведення обстеження вузла обліку газу, що також підтверджується посвідченнями ПАТ «Маріупольгаз» № 15/03, 77/09 та наказом № 27 від 29 січня 2020 року ПАТ «Маріупольгаз» про встановлення доплати водіям за суміщення посад слюсаря з експлуатації та ремонту газового обладнання, зайнятого на виконанні робіт з виявлення та припинення несанкціонованого відбору природного газу, що проводяться разом із інспектором ділянки безпеки метрологічної служби. Суд встановив, що належність на праві власності [PERSON] будинку [ADDRESS] підтверджується договором міни від 16 липня 2007 року, посвідченого нотаріально, реєстр № 2041, що вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 14). На підставі акту від 21 жовтня 2020 року № 08/483-20, складеного інспектором [PERSON] та водієм [PERSON] , вбачається, що по [ADDRESS] їх не було допущено до контрольного зняття показів та огляду приладу обліку газу. Натомість, у такому акті мається пояснення [PERSON] , який не погоджуючись із ним, вказував, що був наданий доступ до газової магістралі на території домоволодіння, однак у приміщення будинку, де знаходиться прилад обліку газу не може бути наданий доступ через відсутність власника такого будинку (а. с. 41). На долучених до вказаного акту представником відповідача відео файлах мається запис розмов між представниками відповідача та [PERSON] , з якого натомість не вбачається присутність [PERSON] та відповідно її відмова у надані допуску співробітникам ПАТ «Маріупольгаз» до газового обладнання. В той же час вбачається, що [PERSON] здійснив допуск працівників відповідача на територію самого домоволодіння по [ADDRESS] . Також факт перебування [PERSON] на роботі 21 жовтня 2020 року підтверджується витягом з табелю роботи позивачки за жовтень у МКП «Зеленого будівництва» (а. с. 79). Таким чином в судовому засіданні не було підтверджено позицію представника відповідача щодо не допуску працівників ПАТ «Маріупольгаз» 21 жовтня 2020 року до буд. [ADDRESS] позивачкою, яка саме як власник такого об`єкта нерухомого майна в розумінні визначення, закріпленого п. 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРС, відповідно не вчинювала дій, які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати функції, передбачені Кодексом ГРМ. Тому суд не приймає до уваги акт від 21 жовтня 2020 року № 08/483-20, складений представниками ПАТ «Маріупольгаз». Відповідно до акту від 22 жовтня 2020 року № 08/485-20, складеного інспектором [PERSON] та водієм [PERSON] , вбачається, що за участі [PERSON] по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі було встановлено порушення Кодексу ГРС, а саме: несанкціоноване втручання в систему газопостачання до вузла обліку газу, виконане прихованим способом, оскільки у стіні прихованим способом до вузла обліку газу в газопроводі заварено отвір, також у футлярі, де прокладений такий газопровід до вузлу обліку газу, мається отвір у місці несанкціонованого втручання. Відео фіксація здійснювалась на камеру «Bоblov». На підставі цього з показами лічильника 17109 вказане домоволодіння було відключене від газопостачання (а. с. 11). На долучених до вказаного акту представником відповідача відео файлах мається запис, де по [ADDRESS] виявлено на ділянці газопроводу до приладу обліку газу місце, де колись було на думку представників відповідача врізання прихованим способом у стіні в такий газопровід. З долучених представником відповідача до справи на цифровому носії інформації фото знімків вбачається, що на них містяться зображення ділянки газопроводу, на якій зображено ззовні металеву трубу зі слідами зварювальних робіт, а також цю ж ділянку газової труби з середини. В судовому засіданні за клопотанням позивача була також оглянута відео камера «Bоblov», надана представником відповідача, а також технічна документація по газифікації домоволодіння [ADDRESS] , що включає в себе проект підключення газопостачання до вказаного домоволодіння, технічні умови, схеми внутрішнього та зовнішнього газопроводу, а також будівельний паспорт. Відповідно до п. 9 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ. Суд зауважує, що законність визначеного складу комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду актів про порушення у жовтні 2020 року підтверджується наказом від 6 жовтня 2020 року № 254 по ПАТ «Маріупольгаз», листом від 22 грудня 2019 року ПАТ «Маріупольгаз» про запрошення на підставі п. 9 глави 5 розділу X Кодексу ГРС до складу комісії з розгляду актів про порушення представника територіального органу регулятора, яким виступає відділ НКРЕКП у Дніпропетровській області, оскільки відділ НКРЕКП у Донецькій області наразі не функціонує, а також листом відповіддю від 31 січня 2020 року, за яким відділ НКРЕКП у Дніпропетровській області фактично відмовився делегувати своїх представників до складу комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду актів про порушення на 2020 рік через відсутність відповідних ресурсів, що також підтверджується листом відділу НКРЕКП у Дніпропетровській області від 28 січня 2021 року, наданого суду на виконання ухвали від 12 січня 2021 року (а. с. 42, 45, 46, 104-105). Таким чином суд у цій частині не приймає доводи представника позивача щодо не чинності складу комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду акту про порушення від 22 жовтня 2020 року № 08/485-20. Так за протоколом розгляду порушення від 28 жовтня 2020 року комісією ПАТ «Маріупольгаз» було розглянуто акт про порушення від 22 жовтня 2020 року № 08/485-20 у присутності [PERSON] , за результатами якого у зв`язку із виявленим несанкціонованим втручанням в систему газопостачання, виконаним шляхом прихованих заходів, а саме: в стіні прихованим шляхом до вузла обліку газу у газопроводі заварено отвір, а також у футлярі, у якому прокладено газопровід до вузла обліку газу є отвір у місці несанкціонованого втручання, то комісія відповідача прийняла рішення про задоволення в повному обсязі акту про порушення від 22 жовтня 2020 року № 08/485-20, з кваліфікацією виявленого порушення як несанкціоноване втручання в систему газопостачання виконане шляхом прихованих заходів, внаслідок чого вирішено провести до нарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 22 жовтня 2019 року по 22 жовтня 2020 року у розмірі 15893,18 м3, з яких підлягає оплаті ПАТ «Маріупольгаз» 14526,15 м3 на суму 85719,65 грн.; а також підлягає оплаті ТОВ «Азовгаз» - 1367,03 м3 (а. с. 12). Актом-розрахунком відповідача від 28 жовтня 2020 року об`ємів природного газу внаслідок виявлених порушень споживача по [ADDRESS] , який був виконаний за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 22 жовтня 2019 року по 22 жовтня 2020 року, підтверджується нарахування не облікованих об`ємів природного газу [PERSON] на підставі рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» від 28 жовтня 2020 року (а. с. 13). Розрахунок обсягів річної замовленої потужності на 2021 рік по [ADDRESS] свідчить про замовлену потужність за такою адресою на рівні 4596,80 куб. м. на 2021 рік (а. с. 15). Купівельна вартість за договором постачання природного газу за 2018-2020 роки підтверджується наданими суду відомостями ПАТ «Маріупольгаз» (а. с. 40). Суд зазначає, що за пп. 1 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу. У главі 5 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача несанкціонованого газопроводу на місці його виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до Кодексу ГРС. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. При цьому на підставі п. 7 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС на дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення. Суд також зазначає, що за главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Так за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. За вимогами п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 Кодексу ГРС) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. При цьому, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів початок періоду, за який визначається об`єм не облікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. На підставі п. 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадках, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу та заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. У такому випадку не вимагається надсилати рекомендованим поштовим відправленням повідомлення споживачу про припинення газопостачання/розподілу природного газу не менше ніж за 3 (три) доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). Таким чином суд відкидає посилання представника позивача на те, що представники відповідача не дотримали положень п. 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС при відключені домовлодіння [PERSON] . Відповідно ж до п. 12 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС, якщо об`єм та/або вартість не облікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватись споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Як суд вже вказував, згідно із пп. 1 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу. Згідно із п. 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРС наведені визначення мають у такому Кодексі наступні значення: несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ. Отже, за наведених визначень та положень Кодексу ГРС вбачається, що наявність несанкціонованого газопроводу зумовлює фактичний несанкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи внаслідок існування самовільно під`єднаного газопроводу (відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Суд зауважує, що підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи, є сукупність складових, які полягають, по-перше, у наявності несанкціонованого газопроводу, а, по-друге, у не облікованому використанні природного газу через такий несанкціонований газопровід. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17. Суд звертає увагу також на те, що головним критерієм здійсненого прихованого заходу є наслідки у вигляді не облікованого використання порушником природного газу. Натомість, допитані у судовому засіданні свідки з боку ПАТ «Маріупольгаз» пояснили, що при обстеженні газопроводу у буд. [ADDRESS] ними не було виявлено самовільно приєднаного газопроводу, газового відводу, штуцеру або патрубку, а їх висновки про несанкціонований газопровід за такою адресою позивача було зроблено у зв`язку із пошкодженням ділянки футляру, в якому знаходиться газопровід. Суд також вказує, що огляд представниками відповідача 22 жовтня 2020 року ділянки газопроводу позивача здійснювався візуально, без зняття проб у місці зварювання. При цьому характер такого пошкодження експертним шляхом не було встановлено. Отже, суд дійшов висновку, що доводи представників ПАТ «Маріупольгаз» будуються здебільшого на припущеннях, які не підтверджуються належними доказами. Суд на підставі переліченого не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо малого споживання позивачкою газу по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі, оскільки даний факт сам по собі не свідчить про використання нею несанкціонованого газопроводу. Натомість, суд зазначає, що за протоколом № 26/01-VT від 26 січня 2021 року візуально-оптичного контролю ділянки газопроводу Ду-32 мм довжиною 200 мм, складеним сертифікованим спеціалістом [PERSON] з візуального методу контролю, зокрема, зварних з`єднань, вбачається, що стан поверхні із зачищенням та за результатами візуального огляду прямими методом ним було встановлено, що при візуально-оптичному контролі зовнішньої поверхні трубопроводу на ділянці 200 мм дефектів та пошкоджень цілісності такого трубопроводу не виявлено, що підтверджується долученими до такого протоколу спеціаліста фотознімками (а. с. 135, 136, 137-138, 139). При цьому суд вказує, що посилання представника відповідача на те, що [PERSON] не було дотримано положень, визначених для проведення експертного дослідження, то суд їх відхиляє та зауважує, що [PERSON] у даному випадку за ст. 74 ЦПК є спеціалістом, як сертифікована особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів. Таким чином суд не може співвідносити висновки, викладені сертифікованим спеціалістом [PERSON] у протоколі від 26 січня 2021 року № 26/01-VT, з висновками судового експерта. В той же час протокол № 26/01-VT від 26 січня 2021 року є належним та допустимим доказом, який складений уповноваженим суб`єктом та висновки якого не були спростовані розглядом справи. Таким чином з досліджених матеріалів справи судом не було виявлено та відповідно не було доведено представниками ПАТ «Маріупольгаз» перед судом існування на момент складання акту про порушення від 22 жовтня 2020 року № 08/485-20 по [ADDRESS] несанкціонованого газопроводу, оскільки не було доведено існування самовільно під`єднаного газопроводу (відводу, штуцеру, патрубку), який фізично з`єднаний (вварений, врізаний) з газорозподільною системою за такою адресою. Також з аналізу наявних у справі доказів не було доведено відповідно й несанкціонованого відбору природного газу позивачкою з газорозподільної системи, оскільки він був фізично неможливий через відсутність несанкціонованого газопроводу по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі. Таким чином в судовому засіданні представники ПАТ «Маріупольгаз» не довели факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи по [ADDRESS] з боку [PERSON] шляхом використання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого нею здійснювалось не обліковане використання природного газу. Отже, суд дійшов висновку, що нарахування не облікованих об`ємів природного газу споживачу по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі представниками ПАТ «Маріупольгаз» на підставі протоколу комісії відповідача від 28 жовтня 2020 року було проведено із порушенням чинного законодавства. На підставі переліченого вмотивування, суд встановив, що у споживача [PERSON] по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі представниками ПАТ «Маріупольгаз» фактично не було виявлено несанкціонованого відбору природного газу з ГРМ, внаслідок чого позивачка, як власник вказаного домоволодіння, не повинна нести відповідальність за допущене на думку представників відповідача порушення Кодексу ГРС. Суд зазначає, що складений працівниками оператора ГРМ акт про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання вимог Кодексу ГРС, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Отже, зазначений акт може бути визнаний як доказ, зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року по справі № 910/17955/17. Таким чином оскарження [PERSON] акту про порушення № 08/485-20 від 22 жовтня 2020 року не є належним способом захисту прав позивача, тому в задоволенні заявлених вимог в цій частині слід відмовити. Натомість, суд вказує, що вимога про скасування рішення комісії оператора ГРМ про задоволення акту про порушення 08/485-20 від 22 жовтня 2020 року з проведення донарахування позивачу не облікованих об`ємів природного газу є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення безпосередньо впливає на права та обов`язки [PERSON] у контексті її відносин з ПАТ «Маріупольгаз». Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року по справі № 910/17955/17. Отже, вимога [PERSON] про скасування протоколу комісії відповідача з розгляду порушень від 28 жовтня 2020 року, яким було визначено об`єм та вартість не облікованого природного газу позивачу по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі є належним способом захисту прав та інтересів споживача, [PERSON] . При цьому, враховуючи, що акт-розрахунок від 28 жовтня 2020 року був складений на виконання протоколу комісії ПАТ «Маріупольгаз» від 28 жовтня 2020 року про розгляд акту про порушення № 08/485-20 від 22 жовтня 2020 року, тобто сам по собі не має юридичної сили в разі скасування рішення комісії відповідача, оформленого протоколом розгляду порушення від 28 жовтня 2020 року, тому його скасування не є належним способом захисту прав позивачки, оскільки скасуванням самого протоколу комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду порушення від 28 жовтня 2020 року відповідно скасовується об`єм та вартість не облікованого природного газу за таким актом-розрахунком від 28 жовтня 2020 року по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому за змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків. Однак під час розгляду справи за позовом [PERSON] не було встановлено наявності необхідних за ст. 1166 ЦК України елементів для підтвердження правомірності застосування представниками ПАТ «Маріупольгаз» стягнення збитків з позивачки на підставі протоколу від 28 жовтня 2020 року про розгляд акту про порушення від 22 жовтня 2020 року № 08/485-20. Таким чином вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом скасування рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду акту про порушення № 08/485-20 від 22 жовтня 2020 року, оформленого протоколом розгляду порушення від 28 жовтня 2020 року, відповідно до якого було проведено донарахування об`єму та вартості не облікованого природного газу позивачці за період з 22 жовтня 2019 року по 22 жовтня 2020 року в об`ємі 14526,15 м. куб. на суму 85719,65 грн. та в об`ємі 1367,03 м. куб. Суд звертає увагу, що відповідь ПАТ «Маріупольгаз» на звернення [PERSON] про спонукання до відновлення газопостачання її будинку по [ADDRESS] зводиться до необхідності здійснити позивачкою усунення виявлених 22 жовтня 2020 року за актом порушень та оплати послуг відповідача з підключення такого споживача до газопостачання (а. с. 140, 143). При цьому відсутність заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Маріупольгаз» по вул. Кузбаській 8 в м. Маріуполі підтверджується квитанцією за грудень 2020 року (а. с. 144). З цього приводу суд зауважує, що відключення житла громадянина від газопостачання в цілому однозначно вважається грубим втручанням в приватне життя фізичної особи. Таким чином відключення від газопостачання позбавляє позивача та членів її родини належних умов до існування, що однозначно призводить до змін у побуті, укладі життя, тощо. Відповідно таке втручання повинно ґрунтуватись на законі, переслідувати законну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві за ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод». Натомість, розглядом справи таке втручання у права позивачки з боку відповідача не було доведено належним чином. Отже, такими діями відповідач порушив права позивача як споживача послуг з газопостачання, тому відповідне право [PERSON] підлягає відновленню, внаслідок чого допоміжні вимоги останньої про зобов`язання відновити газопостачання за рахунок ПАТ «Маріупольгаз» за адресою її проживання підлягають задоволенню. Внаслідок наведеного обґрунтування судом, вимоги [PERSON] також підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача за власні кошти поновити газопостачання до будинку [ADDRESS] , що належить позивачці. Враховуючи, що суд із заявлених [PERSON] основних вимог про скасування акту-розрахунку від 28 жовтня 2020 р., протоколу комісії відповідача з розгляду порушень від 28 жовтня 2020 р. та акту про порушення № 08/485-20 від 22 жовтня 2020 р. задовольнив лише вимогу про скасування протоколу комісії ПАТ «Маріупольгаз» з розгляду порушень від 28 жовтня 2020 р., відмовивши відповідно позивачці у задоволені інших наведених вимог, то внаслідок звільнення [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору як для фізичної особи на момент подачі нею позову до суду в 2020 році, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК з ПАТ «Маріупольгаз», як відповідача, на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до частки задоволених судом вимог позивачки, що дорівнює сумі у 280,27 грн. (840,80 / 3 = 280,27).

Outcome: partial