Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Згідно позову, сторони перебувають у дружніх відносинах тривалий час. Позивач є власником автомобіля «Мерседес-Бенц 320», 2007 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], який перебуває на обліку в ВРЭР № 3 м. Донецька з 21 жовтня 2011 року. Та після реєстрації автомобіля відповідач попросив передати йому транспортний засіб у тимчасове користування для поїздок по місту. Позивач погодився та в жовтні 2011 року передав автомобіль «Мерседес-Бенц 320» та документи, а саме: технічний паспорт і біржовий контракт - за № 010935 від 05.05.2010р., згідно з якими позивач придбав зазначений транспортний засіб. Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути транспортий засіб, на що отримав відмову. Позивач просить витребувати у відповідача автомобіль«Мерседес-Бенц 320», 2007 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], перебуває на обліку в ВРЭР № 3 м. Донецька з 21 жовтня 2011 року. Позивач [PERSON], належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтвердив вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON], належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. За ухвалою суду розгляд справи проведений за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: У відповідності зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, що відповідає положенням ст. 317 ЦК України. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно облікової картки приватного АМТ від 13.09.2013р. власником автомобіля «Мерседес-Бенц 320», реєстраційний номер [NUMBER] ДНЗ є [PERSON] (а.с. 5), який передав у тимчасове володіння відповідачу належний йому на праві власності автомобіль. Так, у відповідності з положеннями ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Разом з тим, право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою, що відповідає положенням ст. 399 ЦК України. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що відповідач будучи тимчасовим володільцем спірного автомобілю, без відповідної правової підстави, безпідставно не повертає автомобіль власнику. Ст. 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, як має на нього право власності або інше право відповідно до договору та закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. В зв'язку з чим, враховуючи, що відповідач є недобросовісним володільцем спірного автомобілю, суд вважає за необхідне витребувати від [PERSON] на користь позивача автомобіль марки «Мерседес-Бенц 320», 2007 року випуску, сірого кольору, об'ємом двигуна у розмірі 2987 та номером кузову [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, у відповідності із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем такі витрати документально не підтверджені. На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 гривень.

Outcome: partial