Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.70,74), [PERSON] просить стягнути з відповідача шкоду (збитки) за порушення приписів кредитного договору від 09.09.2015 року у розмірі 646,00 грн. у виді переплачених нею процентів, посилаючись на те, що 09 вересня 2015 року вона уклала з відповідачем кредитний договір №1720, відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 8802,00 грн. для придбання енергоефективного обладнання та/або матеріалів. Пунктами 3.8.9.,3.8.10 кредитного договору передбачено, що дострокове повернення частини кредиту здійснюється у порядку передбаченому постановою КМУ №1056 «Деякі питання використання коштів у сфері енергоефективності та енергозбереження» від 17 жовтня 2011 року (далі постанова). Підпункт 4-1 пункту 3 постанови передбачає стимулювання населення до впровадження енергоефиктивних заходів шляхом відшкодування частини суми кредиту, залученого для придбання та/або матеріалів, до яких належить: вікна та балконні двері з енергозберігаючим склом (крім однокамерних) та відповідне додаткове обладнання і матеріали до них. Пунктом 5 постанови регламентується порядок використання бюджетних коштів для здійснення заходів, передбачених пунктом 3 цього Порядку, та прописана така процедура де зазначається, що: відшкодування позичальнику частини суми кредиту проводиться одноразово в таких розмірах: 30 відсотків суми кредиту на здійснення заходу, передбаченого підпунктом 4-1 пункту 3 цього Порядку, але не більше як 140000,00 грн. за одним кредитним договором. У разі коли позичальником є фізична особа, якій в установленому законодавством порядку призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, відшкодування такому позичальнику частини суми кредиту здійснюється одноразово в таких розмірах: 70 відсотків суми кредиту на здійснення заходу, передбаченого підпунктом 4-1 пункту 3 цього порядку, але не більш як 140000,00 грн. за одним кредитним договором. За кожним заходом, передбаченим підпунктами 3,4 і 4-1 підпункту 3 цього Порядку позичальник може отримати таке відшкодування лише один раз протягом одного бюджетного періоду. Підпунктом 4 п.5 постанови передбачено, що для здійснення заходів, передбачених підпунктами 3,4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку, Держенергоефективність щомісяця до 25 числа наступного періоду на підставі укладених договорів про взаємодію з публічними акціонерними товариствами «Державний ощадний банк України» та зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування передбаченого підпунктами 3,4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку, перераховує бюджетні кошти, що підлягають відшкодуванню позичальникам, на рахунки відповідних уповноважених установ для погашення частинами суми кредиту. Для отримання позичальниками відшкодування частини суми кредиту уповноважені установи подають Держенергоефиктивності щомісяця до 20 числа наступного періоду два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування передбаченого підпунктами 3,4 і 4-1 пункту 3 цього порядку. У разі коли позичальником є фізична особа, якій в установленому законодавством порядку призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, обовязковою умовою для включення уповноваженою установою відомостей до зведеного реєстру позичальників є подання таким позичальником, крім копії документів, що підтверджують цільове використання кредитних коштів, копії документа (повідомлення або довідки тощо), що підтверджує призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Для заходу, передбаченого підпунктом 3 пункту 3 цього Порядку, до копій документів, що підтверджують, цільове використання кредитних коштів, належать акти виконаних робіт та /або інші документи, що підтверджують факт впровадження енергоефективного обладнання та/або матеріалів. Згідно п. 5 постанови за кожним із заходів, передбачених підпунктами 3,4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку, уповноважені установи формують окремий зведений реєстр позичальників, який повинен містити відомості в тому числі і відомості про призначення фізичній особі - позичальнику субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг (у разі коли позичальником є одержувач такої субсидії), що відповідно впливає на суму відшкодування. Після придбання вікон з енергозберігаючим склом, вона 17.11.2015 року подала відповідачу відповідний акт приймання передачі майна, та 27.11.2015 року подала копії повідомлень про призначення їй субсидії з травня 2015 року. Проте відповідач, у порушення приписів постанови, не вніс до реєстру відомості про те, що вона отримує субсидію, в звязку з чим енергоефективність перерахувало відшкодування за її кредитним договором у розмірі 30% тобто 2640,60 грн., хоча вона повинна була отримати відшкодування у розмірі 6161,40 грн., внаслідок чого їй був заподіяний збиток у розмірі 3520,80 грн. Зазначену суму відповідач відшкодував їй в добровільному порядку. Проте, відповідачем не відшкодовані проценти у розмірі 646,00 грн., які вона переплатила на суму 3520,80 грн. у період з березня по листопад 2016 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, додавши, що 27 листопада 2015 року вона подавала відповідачу дві довідки про призначення їй субсидії : з травня 2015 року та з жовтня 2015 року. Проте, працівники відповідача прийняли у неї лише одну довідку про призначення субсидії з жовтня 2015 року та до Зведеного реєстру відомості про те, що вона є отримувачем субсидії не включили, чим порушили її права. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги [PERSON] не визнала в повному обсязі, підтримала заперечення надані у письмовій формі, пояснивши, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № 1720 від 09.09.2015 року, відповідач взяв на себе зобовязання щодо: -надання кредиту позичальнику на умовах кредитного договору; -забезпечення консультаціями позичальника щодо порядку видачі кредиту та виконання умов договору; -надання довідки про стан заборгованості на вимогу позичальника; -повідомлення позичальника про перехід права вимоги за цим договором до третьої особи, якщо таке станеться; -забезпечення дотримання вимог законодавства щодо збереження інформації. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором відповідач виконав у повному обсязі та належним чином. П.п. 3.8.9.-3.8.10 кредитного договору, на які посилається позивач, регламентують порядок зменшення суми кредиту на суму відшкодування, отриманого ним в розмірі та в порядку, визначеному Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження, затвердженим постановою КМУ від 17 жовтня 2011 року № 1056. Таке зменшення суми кредиту позивача відбулося 15 березня 2016 року, що вбачається з випискою по рахунку 22035106019715 від 07.11.2016 року. Що стосується розміру відшкодування суми кредиту, зазначила, що Порядком 1056 передбачено, що відшкодування позичальнику частини суми кредиту проводиться одноразово в таких розмірах: 30 % суми кредиту на придбання енергоефективного обладнання, та у разі коли позичальником є фізична особа, якій в установленому законодавством порядку призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, - 70 відсотків суми кредиту (абзац 9,11 п.п.4 п.5 Порядку 1056). На виконання вимог п. 5 Порядку 1056 [PERSON] уклав з відповідачем договір про взаємодію від 20.10.2014 року № 40, яким встановлені основні права та обовязки відповідача та зазначений конкретний, більш детальний порядок складання та подання відповідних зведених реєстрів позичальників відповідачем [PERSON], а також умови, за яких відбувається відшкодування. На момент виникнення відносин між сторонами, діяла редакція договору про взаємодію, яка була прийнята підписанням Додаткового договору №1 від 21.05.2015 року до Договору про взаємодію № 40 від 20.10.2014 року, з урахуванням положень Додаткового договору №4 від 08.09.2015 року. Предметом цього договору є врегулювання відносин, що виникають між сторонами в процесі взаємодії при здійсненні відшкодування частини суми кредиту, наданого банком позичальником для придбання енергоефективного обладнання та/або матеріалів. Згідно із ч.2 п.п.п3.5.1 п. 3.5. «Порядок формування Зведених реєстрів позичальників» відповідач зобовязаний щомісячно до 20 числа наступного періоду надати [PERSON] два примірника Зведеного реєстру позичальників, що повинен містити «…інформацію про позичальників банку, з якими укладено кредитні договору та які отримали за ними кредитні кошти для придбання Котлів та Енергоефиктивного обладнання та/або матеріалів і подали до Банку документи на підтвердження цільового використання вказаних кредитних коштів та копії документів, що на дату прийняття рішення банком підтверджують призначення установленому законодавством порядку субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг фізичним особам». Відповідно до наданих позивачем документів, для підтвердження своїх прав на отримання відшкодування, то виходячи з наявних у відповідача доказів, на момент прийняття відповідачем рішення про надання позивачу кредиту, останній надав та оформив станом на 09.09.2015 року такі документи: кредитна заявка, повідомлення про умови кредитування, копія паспорту позичальника, копія довідки про надання ІПН, заява на відкриття рахунку. Пізніше, 17.11.2015 року, позивач надав копію акту приймання передачі майна №1 за Договором №113/09-15 від 03.09.2015 року, який підтверджує цільове використання кредиту, після чого інформація про позичальника була внесена відповідачем до Зведеного реєстру. 27.11.2015 року позивач надав довідку від 19.10.2015 року про призначення субсидії з жовтня 2015 року. Але, як вбачається з дати видачі зазначеної довідки 19.10.2015 року, - така довідка ніяк не могла бути наданою позивачем відповідачу на момент прийняття останнім рішення про надання кредиту. З огляду на те, що питання коли конкретно позичальники повинні надати документи, що підтверджують отримання ними субсидій Порядком 1056 не врегульовано, але таке питання вирішено договором про взаємодію на момент прийняття рішення банком про надання кредиту,- вважає, що відповідач діяв у повній відповідності до встановленого порядку. Законодавець окремо й чітко зауважує лише на тому, що обовязковою умовою для включення уповноваженою установою/банком відомостей до зведеного реєстру позичальників є подання таким позичальником до уповноваженої установи/ банку копій документів, що підтверджується цільове використання кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору. А саме: п.п.п4) п.5 Порядку 1056, передбачено: «Для отримання позичальниками відшкодування частини суми кредиту уповноважені установи подають [PERSON] щомісяця до 20 числа наступного періоду два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3,4 і 4-1 пункту 3 цього Порядку. Позичальники, що отримали в звітному місяці кредит, але не подали до уповноваженої установи визначені умовами кредитного договору документи, що підтверджують цільове використання кредитних коштів, включаються уповноваженою установою таких документів». Тобто річ про те, що документи при призначення субсидії, можуть бути донесені позичальником пізніше не йде. Буквальне тлумачення норми права , визначеної Порядком 1056, дозволяє зробити висновок про те, що позичальник повинен користуватися правом на призначення субсидії на момент отримання кредиту, а не після цього. На момент прийняття рішення відповідачем про надання позивачу кредиту, у [PERSON] ще не було довідки про призначення їй субсидії, бо така довідка датована 19.10.2015 року, а відповідне рішення про надання кредиту було прийняте відповідачем 09.09.2015 року. Тож підстав для відшкодування позивачу 646 грн. надміру сплачених відсотків не має. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, допитавши свідка [PERSON], суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 17 жовтня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1056, якою затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджету для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження, який визначає механізм використання передбачених у спеціальному фонді державного бюджету коштів, що отримані від Європейського Союзу у рамках виконання Угоди про фінансування програми «Підтримка виконання Енергетичної стратегії України в галузі енергоефективності та відновлювальних джерел енергії» та коштів, передбачених у загальному фонду бюджету для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження (далі Порядок). Відповідно до підпункту 4-1 пункту 3 Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) бюджетні кошти використовуються за програмою «Реалізація Державної цільової економічної програми енергоефективності на 2010-2015 роки» з урахуванням положень Меморандуму між Україною та Європейським Союзом про порозумінні щодо співробітництва в енергетичній галузі від 01 грудня 2005 року та Енергетичної стратегії України на період до 2030 року, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 1071, і спрямовуються на здійснення заходів, що передбачені Державною цільовою економічною програмою енергоефективності і розвитку сфери виробництва енергоносіїв з відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива на 2010-2015 роки, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2010 року № 243 (далі-Програма), зокрема, для стимулювання населення до впровадження енергоефективних заходів шляхом відшкодування частини суми кредиту, залученого для придбання енергоефективного обладнання та/або матеріалів, до яких належать вікна та балконні двері з енергозберігаючим склом (крім однокамерних) та відповідне додаткове обладнання і матеріали до них. Пунктом 5 Порядку визначена процедуру, за якою здійснюється використання бюджетних коштів та, зокрема, передбачено, що для здійснення заходів, передбачених\~підпунктами 3, 4 і 4-1\~пункту 3 цього Порядку, [PERSON] щомісяця до 25 числа наступного періоду на підставі укладених договорів про взаємодію з публічними акціонерними товариствами «Державний ощадний банк України», «Державний експортно-імпортний банк України», публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - уповноважені установи) та зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 4-1\~пункту 3 цього Порядку, перераховує бюджетні кошти, що підлягають відшкодуванню позичальникам, на рахунки відповідних уповноважених установ для погашення частини суми кредиту. Уповноважені установи протягом трьох робочих днів перераховують такі кошти на розрахункові рахунки відповідних позичальників, що відкриті в уповноважених установах, для погашення частини суми кредиту. Кредит надається позичальникам в національній валюті уповноваженими установами на здійснення заходів, передбачених підпунктами 3, 4 і 4-1\~пункту 3 цього Порядку. Для отримання позичальниками відшкодування частини суми кредиту уповноважені установи подають [PERSON] щомісяця до 20 числа наступного періоду два примірники зведеного реєстру позичальників, які мають право на отримання відшкодування, передбаченого підпунктами 3, 4 і 4-1\~пункту 3 цього Порядку. Позичальники, що отримали в звітному місяці кредит, але не подали до уповноваженої установи визначені умовами кредитного договору документи, що підтверджують цільове використання кредитних коштів, включаються уповноваженою установою до зведеного реєстру позичальників у наступних періодах після отримання уповноваженою установою таких документів. Відшкодування частини суми кредиту здійснюється в межах коштів, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік, та відповідно до помісячного плану асигнувань в порядку черговості надходження до [PERSON] зведених реєстрів позичальників. Відшкодування позичальнику частини суми кредиту проводиться одноразово в таких розмірах: 30 відсотків суми кредиту на здійснення заходу, передбаченого\~підпунктом 4-1\~пункту 3 цього Порядку, але не більш як 14000 гривень за одним кредитним договором. У разі коли позичальником є фізична особа, якій в установленому законодавством порядку призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, відшкодування такому позичальнику частини суми кредиту здійснюється одноразово в таких розмірах: 70 відсотків суми кредиту на здійснення заходу, передбаченого підпунктом 4-1\~пункту 3 цього Порядку, але не більш як 14000 гривень за одним кредитним договором. За кожним із заходів, передбачених підпунктами 3, 4 і 4-1\~пункту 3 цього Порядку, уповноважені установи формують окремий зведений реєстр позичальників, який повинен містити такі відомості, зокрема, відомості про призначення фізичній особі - позичальнику субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг (у разі, коли позичальником є одержувач такої субсидії). Обовязковою умовою для включення уповноваженою установою відомостей до зведеного реєстру позичальників є подання таким позичальником до уповноваженої установи копій документів, що підтверджують цільове використання кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору. У разі коли позичальником є фізична особа, якій в установленому законодавством порядку призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, обовязковою умовою для включення уповноваженою установою відомостей до зведеного реєстру позичальників є подання таким позичальником, крім копій документів, що підтверджують цільове використання кредитних коштів, копії документа (повідомлення або довідки тощо), що підтверджує призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. 21 травня 2015 року між Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», з метою врегулювання відносин, що виникають між сторонами в процесі взаємодії при здійсненні відшкодування частини суми кредиту, наданого банком позичальникам для придбання котлів, енергоефектичного обладнання та/або матеріалів в рамках реалізації заходів, визначених у підпунктах 4 і 4-1 пункту 3 Порядку, укладено Додатковий договір № 1 до Договору про взаємодію № 40 від 20 жовтня 2014 року (а.с. 43-48) (далі Договір про взаємодію). Пунктом 3.5.1 Договору про взаємодію передбачено, що банк щомісячно до 20 числа наступного періоду надає Держнергоефективності за кожним із заходів, передбачених підпунктами 4,4-1 пункту 3 Порядку, два примірники зведеного реєстру позичальників, що повинен містити інформацію, зокрема, про: позичальників банку, з якими укладено Кредитні договору, та які отримали за ними кредитні кошти для придбання котлів, енергоефективного обладнання та/або матеріалів і подали до банку документи на підтвердження цільового використання вказаних кредитних коштів; суми відшкодування частини суми кредиту, які розраховані банком відповідно до Порядку та підлягають сплаті кожному із включених до реєстру позичальників. Відповідно до п.3.5.3 Договору про взаємодію позичальники, що отримали в попередньому періоді кредит та ще не надали до банку документи на підтвердження цільового використання кредитних коштів включаються банком до зведеного реєстру позичальників в наступних періодах після отримання банком відповідних документів на підтвердження цільового використання кредитних коштів. 08 вересня 2015 року між Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України та публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» укладено Додатковий договір № 4 до Договору про взаємодію № 40 від 20 жовтня 2014 року (а.с.49-50), яким доповнено п.п.3.5.1 п.3.5 розділу 3 «Взаємодія сторін при оформлення кредиту та відшкодуванні частини суми кредиту позичальникам» Договору про взаємодію після підпункту 1) новим підпунктом такого змісту: «2) позичальників банку, з якими укладено кредитні договори, та які отримали за ними кредитні кошти для придбання котлів, енергоефективного обладнання та/або матеріалів і подали до банку документи на підтвердження цільового використання вказаних кредитних коштів та копії документів (повідомлень або довідок тощо), що на дату прийняття рішення банком підтверджують призначення в установленому законодавством порядку субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг фізичним особам». Судом встановлено, що 09 вересня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 1720 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобовязується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом на інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с.2-6). Відповідно до п.п.2.2,2.3 Кредитного договору, кредит надається в розмірі 8802,00 грн. на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07 вересня 2018 року. Кредит надається на такі цілі: придбання енергоефективного обладнання та/або матеріалів відповідно до підпункту 17-1 пункту 2 додатка до Державної цільової економічної програми енергоефективності і розвитку сфери виробництва енергоносіїв з відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива на 2010-2015 роки. Пунктом 2.4.1 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку відповідну плату (проценти) в розмірі 25 (двадцять пять) процентів річних. Факт надання відповідачем кредитних коштів позивачу у розмірі 8802,00 грн. у судовому засіданні сторонами не оспорювався. 17 листопада 2015 року [PERSON] надала відповідачу документи на підтвердження цільового використання кредиту, а саме Акт приймання-передачі майна № 1 за Договором № 113/09-15 від 03.09.2015 року (а.с.7). 27 листопада 2015 року [PERSON] надала відповідачу повідомлення від 19 жовтня 2015 року про надання субсидії № 000096 з жовтня 2015 року (а.с.8). З повідомлення про надання субсидії № 000096 від 15 червня 2015 року, вбачається, що [PERSON] була одержувачем субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з травня 2015 року по квітень 2016 року (а.с.9). Зазначене свідчить, що станом на дату прийняття рішення банком про надання кредиту (09 вересня 2015 року а.с.55) [PERSON] мала призначену в установленому законодавством порядку субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а отже мала право на відшкодування 70 відсотків суми кредиту. Проте, про формуванні 03 грудня 2015 року Зведеного реєстру (а.с.58), відповідач в порушення підпункту 2 п.п. 3.5.1 п.3.5 Договору про взаємодію, маючи в розпорядженні інформацію про користування [PERSON] пільгою у вигляді субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, не вніс зазначену інформацію до Зведеного реєстру та визначив розмір відшкодування [PERSON] 30%, чим порушив права позивача та її законні сподівання на відшкодування державою 70% кредиту. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що документ про призначення субсидії мав бути наданий позивачем при укладенні кредитного договору та вважає їх безпідставними, оскільки з Договору про взаємодію вбачається, що право на відшкодування 70% кредиту мають позичальники, які на дату прийняття рішення банком мали призначену в установленому законодавством порядку субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому, строк надання документу, що підтверджує призначення субсидії, Договором про взаємодію не визначений. Проте, системний аналіз Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджету для здійснення заходів щодо ефективного використання енергетичних ресурсів та енергозбереження та Договору про взаємодію, дозволяє зробити висновок про те, що такий документ може бути поданий до формування банком зведеного реєстру позичальників. 15 березня 2016 року [PERSON] отримала відшкодування кредиту у розмірі 30% у сумі 2640,60 грн., які були зараховані відповідачем на її поточний рахунок (а.с.51-54). 30 листопада 2016 року відповідач перерахував позивачу в добровільному порядку різницю між сумою відшкодування 40% у сумі 3520,00 грн., що визнано у судовому засіданні сторонами. Отже, в період з 15 березня 2016 року по 30 листопада 2016 року позивач безпідставно сплачувала відповідача проценти у розмірі 25% річних за користування 3520,00 грн., які мали бути їй відшкодовані ще у березні 2016 року. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача збитки за Кредитним договором № 1720 від 09 вересня 2015 року, а саме проценти, сплачені позивачем у період з 15 березня 2016 року по 30 листопада 2016 року на суму 3520,80 грн. у загальному розмірі 624, 92 грн., виходячи з такого розрахунку: -за березень 2016 року 3520,80 грн. х 0,069% (25 річних/12 місяців/ 30 днів = 0,069%) х 16 днів = 38,87грн.; -квітень 2016 року - листопад 2016 року 3520,80 грн. х 2,08% (25% річних/12 місяців = 2,08%) х 8 міс. = 585,86 грн. Всього: 38,87 грн. +585,86 грн. = 624,92 грн. Тож, позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на\~ рахунок\~ спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі\~1600,00 грн.

Outcome: partial