Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності у рівних частках, а саме по 1/2 частки за кожним, на на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 122,0 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м., з житловими прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», прибудовами літ. «а», «а4», «а5», «а6», погрібом літ. «а2», тамбуром літ. «а3», ганками літ. «а7», «а8», гараж літ. «К», сарай літ. «Л», навіс літ. «М», душ літ. «Н», вбиральню літ. «Е» та господарські споруди - колодязь I, вимощення II, III, IV, ворота з хвірткою № 6, огорожі № 7, 8, 9, 10, 11, хвіртку № 12, розташовані за адресою: [ADDRESS], що раніше належали [PERSON], померлому [INFO], в якій зазначили, що на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 17.11.1952 року, посвідченого Микитівською нотаріальною конторою за реєстром № 10453 [PERSON] (чоловікові [PERSON] та батькові [PERSON]) була виділена земельна ділянка площею 600 кв. метрів для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. У вступній частині договору вказано, що [PERSON] під час будівництва є забудовником, а після завершення - власником зведеного будинку. Строк закінчення будівництва встановлений п. 5 договору, а саме: протягом двох років - з 21 квітня 1952 року по 16 липня 1954 року. У 1954 році житловий будинок було збудовано. 26.11.1960 року [PERSON] був зареєстрований на постійне місце проживання за вищевказаною адресою, разом з дружиною [PERSON], та дочками - [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення виконкому Горлівської міської ради народних депутатів від 06.03.1974 року за № 126 адресу: [ADDRESS] було змінено на адресу: [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Горлівське міське бюро технічно інвентаризації» від 10.02.2014р. № 293 користувачем житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], право власності в КП «ГМ БТІ» не зареєстровано. Житловий будинок з будівлями та спорудами не належать до самочинного будівництва. На час будівництва спірного будинку не передбачалась процедура реєстрації цього будівництва і право власності не пов'язувалось з моментом прийняття його до експлуатації, як це передбачено діючим цивільним законодавством (ст.331 ЦК України). Згідно п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 19.03.2013р. № 95 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 р. за № 612/23144, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Рішенням виконкому Горлівської міської ради від 18.06.1997р. № 307/7, [PERSON] була передана у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд земельна ділянка площею 0,0655 га за адресою : [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. На момент його смерті вони всі проживали разом. Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України вважається, що вони, [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину, що раніше належала [PERSON] У теперішній час вони звернулися до Другої Горлівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. За таких обставин вони змушені звернутися до суду з дійсною позовною заявою. Таким чином, вони, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли після смерті [PERSON], спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є також дочки померлого - [PERSON] та [PERSON], але вони на спадщину не претендують і згодні з позовними вимогами. Враховуючи всі вищевикладені обставини, вважають, що вони мають всі законні підстави для визнання за ними право власності в порядку спадкування на житловий будинок [ADDRESS]. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач - Горлівська міська рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надавши суду заяву про згоду з позовними вимогами та розгляд справи за відсутності її представника. Треті особи - [PERSON], [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про відсутність будь-яких вимог та заперечень щодо пред'явлених позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 17.11.1952 року, посвідченого Микитівською нотаріальною конторою за реєстром № 10453, [PERSON] (чоловікові [PERSON] та батькові [PERSON]) була виділена земельна ділянка площею 600 кв. метрів для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. У 1954 році житловий будинок було збудовано. 26.11.1960 року [PERSON] був зареєстрований на постійне місце проживання за вищевказаною адресою разом з дружиною [PERSON], та дочками - [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення виконкому Горлівської міської ради народних депутатів від 06.03.1974р. № 126 адресу: [ADDRESS] було змінено на адресу: [ADDRESS]. З технічного паспорту на будинок по [ADDRESS], виготовленого КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» 06.02.2014 року, вбачається, що [PERSON] за період з 1954 року по 1991 рік за зазначеною адресою були збудовані: житловий будинок літ. «А-1» з житловими прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», з прибудовами літ. «а, а4, а5, а6», погребом літ. «а2», тамбуром літ. «а3», ганками літ. «а7, а8», гараж літ. «К», сарай літ. «Л», навіс літ. «М», душ літ. «Н», вбиральня літ. «Е». Рішенням виконкому Горлівської міської ради від 18.06.1997р. № 307/7, [PERSON] була передана у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд земельна ділянка площею 0,0655 га за адресою : [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказане домоволодіння у встановленому законом порядку не зареєстроване, що підтверджується даними технічного паспорту на будинок, а також довідкою КП «Горлівське міське бюро технічно інвентаризації» від 10.02.2014р. № 293. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2010 р. Згідно свідоцтву про одруження серії ЯТ № 244201 від 25.04.1950 р., позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] від 28.11.1961 р., позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії домової книги та паспортів позивачів вбачається, що позивачі з дня відкриття спадщини і по теперішній час проживали в спірному будинку разом із спадкодавцем [PERSON] З відомостей Другої Горлівської державної нотаріальної контори №850/01-16 від 15.05.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON], до нотаріальної контори надіслали поштою 13.03.2014 року заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину на жилий будинок [ADDRESS], його дружина - [PERSON], дочка - [PERSON] У зв'язку з тим, що дружина та дочка були прописані разом з померлим за адресою будинку спадкування, була заведена спадкова справа. На цю заяву 08.04.2014 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Відповідно до п. 23 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013р. № 95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013р. за № 612/23144, не потребують введення в експлуатацію приватні споруди, які були збудовані до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року об'єктів, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як вказано у листі Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року № 40-19-5376, документ, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно листа Державної реєстраційної служби України № 95-06-15-13 від 12.03.2013 р. «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року», для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992 року документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. За таких обставин не можна вважати, що спадковий будинок є самочинним або незавершеним та що померлий [PERSON] не набув права власності на зведений ним житловий будинок, оскільки за наведених обставин виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цих об'єктів. Аналізуючи досліджені у судовому засідання обставини та докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку, що за позивачами [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності по 1/2 частині за кожною на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 122,0 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м., з житловими прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», прибудовами літ. «а», «а4», «а5», «а6», погрібом літ. «а2», тамбуром літ. «а3», ганками літ. «а7», «а8», гараж літ. «К», сарай літ. «Л», навіс літ. «М», душ літ. «Н», вбиральню літ. «Е» та господарські споруди - колодязь I, вимощення II, III, IV, ворота з хвірткою № 6, огорожі № 7, 8, 9, 10, 11, хвіртку № 12, розташовані за адресою: [ADDRESS], що раніше належали [PERSON], померлому [INFO].

Outcome: approved