Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Згідно позовної заяви, яка надійшла до суду 11 квітня 2017 року, усних пояснень позивача [PERSON] в судовому засіданні та уточнень позовних вимог, з 29 грудня 2012 року по 04 лютого 2015 року сторони перебували у шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Після розлучення відповідач переїхав проживати у інший населений пункт, життям дитини не цікавиться ще з двохмісячного віку після її народження, до неї не приїжджає, не спілкується, матеріально не забезпечує, а тому фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, дитина взагалі не знає відповідача, як батька. 11 серпня 2015 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], який виховує спільну дитину сторін і відноситься до неї, як до рідної. Крім того, на утриманні позивача також перебуває новонароджена донька [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим позивач на даний час перебуває в декретній відпустці. При неодноразовому спілкуванні з відповідачем позивач зрозуміла, що дитина для батька не потрібна, наміру її виховувати та утримувати він немає. 31 березня 2017 року на звернення позивача органом опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини. Враховуючи зазначене позивач, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування Зайко Т.Л. вказала, що відповідно до висновку від 31 березня 2017 року [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ч.ч. 1-5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У абз. 2 п. 16 означеної Постанови вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Обґрунтованість позовних вимог підтверджується: заочним рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року (справа №678/381/14-ц, провадження №2-678-19/15), яке вступило в законну силу 03 березня 2015 року, згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON]., зареєстрований 29 грудня 2012 року у виконавчому комітеті Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис за №04, розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєне дошлюбне прізвище [PERSON]; свідоцтвом про народження, виданого повторно 29 жовтня 2015 року, згідно якого [PERSON] народилася [INFO] року в с. Суслівці Летичівського району Хмельницької області, її батьками є [PERSON], [PERSON]; висновком Летичівської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 31 березня 2017 року згідно якого [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, участі у виховані малолітньої доньки не приймає, не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не забезпечує, тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, є доцільним позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 02 червня 2017 року, згідно якої відмовляється від утримання та виховання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та просить позбавити його батьківських прав відносно неї. Таким чином, досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку дають суду підстави для висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки [PERSON], [INFO], тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судовий збір позивачем сплачений при подачі позову в сумі 640 грн., про що наявна відповідна квитанція, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved