Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В будинку зареєстрована його колишня дружина - [PERSON], яка тривалий час в будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні будинку. 17 травня 2014 року відповідач [PERSON] забрала всі свої речі та виїхала з будинку, та з того часу не проживає. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в будинку просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача [PERSON] негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу жилого будинку від 01.11.2005 року, посвідченого держаним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON], є власником жилого будинку [ADDRESS] Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано в КП Бюро технічної інвентаризації м. Артемівська 07.12.2005 року за реєстраційним номером 367661. Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з адресної довідки, з 27.04.2012 року в спірному житловому приміщенні, як член сім'ї зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення не набрало законної сили. Відповідно довідки про склад сім'ї № 420/01-18 від 08.07.2016 року, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 17.05.2014 року по теперішній час. (а.с.5) За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved