overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 14.01.2014 р., та уточненням до нього від 17.01.2014 р., позивач зазначив, що 14 липня 1995 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 94, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження на її ім'я. Під час спільного проживання, між позивачем та відповідачкою постійно виникало взаємонерозуміння один одного з приводу ведення спільного господарства та виховання дитини, оскільки кожен з них має різні погляди щодо сімейного життя. На цих підставах між ними постійно виникали сварки та взаємні докори, що створювало негативну обстановку та почуття постійної напруги в сім'ї, внаслідок чого він перестав відчувати до відповідачки почуття любові та поваги. Таким чином їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою стало суперечити його інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. У зв'язку з цим, наприкінці листопаду 2013 року, вони з відповідачкою остаточно припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. З того моменту, вони проживають окремо, за різними адресами, зазначеними вище. Факт припинення шлюбних відносин та підстави для їх припинення підтверджується його поясненням і поясненнями відповідачки. Примирення між ним та відповідачкою неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. В теперішній час спору про поділ сумісного майна між ними немає. Шлюб вони розривають вперше. По домовленості між ними, після розірвання шлюбу, їхня донька залишиться проживати разом з відповідачкою. Він має намір надати в якості доказу факту наявності неповнолітньої дитини від шлюбу з відповідачкою копію свідоцтва про народження на її ім'я, однак оригінал даного документу знаходиться у відповідачки та добровільно надати його вона відмовилась На підставі викладеного, у відповідності з ч. 2 ст. 104, ч. З ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СІК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 14.03.2014, позивачка зазначила, що 24 жовтня 2003 p. між нею та відповідачем [PERSON], був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрацій актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської обл., про що в книзі реєстрацій актів про одруження зроблено запис за №160. За час перебування в шлюбі, вони мають спільну доньку-[PERSON] [INFO], яка на час подання позову є неповнолітньою (копія свідоцтва про народження додається). 31 травня 2006 року шлюб між ними розірвано, про що в книзі реєстрацій розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №40 (копія свідоцтва про розірвання шлюбу додається). В 2008 році відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Знаючи про те, що донька [PERSON] навчається у школі і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Вона тимчасово безробітна і утримувати дитину самостійно їй важко. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку не досягнуто, стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють відповідачу утримувати неповнолітню доньку, Згідно зі ст. 180 КС України, відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. У разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання стягуються в судовому порядку, Відповідач працює неофіційно та отримує регулярний, але мінливий дохід (однак досить високий), який повністю витрачає на свої потреби. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, у шлюб після розлучення з нею не вступав, інших неповнолітніх дітей, повнолітніх дочки, сина не має. Натомість їхня дитина постійно потребує лікування, так як вона часто хворіє (довідка з лікарні додається), нормального харчування, одягу, донька відвідує секцію по хореографії, крім того відвідує репетитора і все це потребує значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі цього забезпечити. Вважає встановлення аліментів в твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача. На підставі вище зазначеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 14.03.2014 року, позивачка зазначила, що з відповідачем вона одружилася 30.12.2011 року. Від цього шлюбу у них з відповідачем є дитина: неповнолітня [PERSON], [INFO] р. н. Спільне життя з відповідачем у не склалося через те, що в них не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Спільне господарство ними практично не ведеться. Суперечки щодо майна, що є їхньою спільною власністю, у них з відповідачем на даний час немає. Збереження сім'ї неможливо. Відповідач не бажає спільно з нею подати заяву про розірвання шлюбу, що робить неможливим, відповідно до вимоги ч. 3 ст. 234 ЦПК України розглядати дану справу в порядку окремого провадження. Можливі доводи відповідача про можливість збереження родини не мають під собою реального ґрунту. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2012 року. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої доньки [PERSON]. Їхня з відповідачем спільна дитина [PERSON] проживає разом з нею. Суперечки про місце проживання дитини у них з відповідачем немає - донька буде проживати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 14.05.2015 року, позивач зазначив, що 21 вересня 1996 року він та відповідачка зареєстрували шлюб у відділі РАГС Виконкому Вільногірської міської ради депутатів Дніпропетровської області актовий запис №132. У спільному шлюбі у них народилося двоє дітей: сини [PERSON] та [PERSON], обидва [INFO]. 16 вересня 2014 року вони розірвали шлюб. З цього часу відповідачка участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає. Після розлучення вона перейшла проживати до своїх батьків, які мешкають за вказаною вище адресою, відповідачка працює в філії «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ». Кошти на утримання дітей по добровільній домовленості відмовляється сплачувати. На утримання дітей він не отримує і державної допомоги. Діти повністю знаходяться на його утриманні та на утриманні його батьків. Інших дітей, окрім їхніх з нею спільних дітей, відповідачка не має. На підставі статей 180, 181 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 15.01.2014 р., позивачка зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.09.2000 р., про що відділом РАЦС Вільногірської міської ради в Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 112 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. У кожного з них це перший шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між ними припинені - основна причина розпаду сім'ї - це різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри. В зв'язку з тим, що чоловік з нею грубо поводиться, ображає, дорікає, принижує, шлюбні стосунки припинені. Вона, як позивач, скористалася даним правом та звертається до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона, [PERSON], та її чоловік, [PERSON], не мають наміру зберегти шлюб. Майновий спір на даний час відсутній. Вона вважає, що причини, які спонукають її наполягти на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя її з відповідачем, як подружжя у шлюбі, суперечитиме їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 15.01.2014 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона одружилася 04.07.2009 року. Від шлюбу у них з відповідачем є малолітній син, [PERSON], [INFO] р. н. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через те, що не стало взаємного порозуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Спільне господарство ними не ведеться. Суперечки щодо майна, що є їхньою спільною власністю, у них з відповідачем на даний час немає. Збереження сім'ї неможливо. Можливі доводи відповідача про можливість збереження родини не мають під собою реального ґрунту. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2013 року. Вона проживає окремо від відповідача. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина [PERSON]. Син [PERSON] проживає разом з нею, суперечки щодо місця проживання дитини немає, дитина і надалі буде проживати з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 15.05.2014 року, позивач зазначив, що 19 серпня 2000 року вінта відповідачка уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Баглійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 178. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. З 2010 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникали сварки. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти проблем, які виникають у їхній родині. Вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, відповідачка має іншу родину, та чекає дитину від іншого чоловіка, і за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв'язку з наведеними матеріалами, він,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 15.05.2014 року, позивачка зазначила, вона та відповідач перебувають у шлюбі з 29 вересня 2006 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою у її батьків і повністю перебуває на її утриманні та на утриманні її батьків. Зараз вона офіційно не працює, її матеріальні доходи складаються з тимчасових заробітків та допомоги її батьків, але їх не вистачає на те, щоб утримувати самостійно дитину. Відповідач - [PERSON] має постійну роботу, але жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання сина він не надає, вона вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 17.01.2014 року, позивачка зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 05.08.2011 року у відділі ДРАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 77. Від шлюбу вони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Вільногірського міського суду від 10.10.2012 р. по справі № 407/862/2012 п/с 2/407/555/2012 шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею за вищевказаною адресою і знаходиться на її утриманні. Добровільно допомоги на утримання дитини Відповідач не надає. Вона зараз не працює, оскільки займається вихованням малолітньої дитини, доходів не має. Відповідач працює в філії «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Кримський ТИТАН», отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу. Аліменти Відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Дитина на «Д» обліку в лікарні не перебуває. Оскільки Відповідач має стабільний дохід за місцем роботи, позивачка вважає, за рішенням суду він повинен сплачувати на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Згідно зі ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той з батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані у грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров'я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 17.03.2014 року, позивачка зазначила, що з відповідачем вона одружилася 10.06.2006 року. Від цього шлюбу у них з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] р. н. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що в них не стало взаємного розуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Їхні з відповідачем шлюбні відносини припинені в червні 2012 року. Збереження сім'ї неможливо. Відповідач не бажає спільно з нею подати заяву про розірвання шлюбу, що робить неможливим, відповідно до вимоги ч.3 ст. 234 ЦПК України, розглядати дану справу в порядку окремого провадження. Відповідач проживає окремо від сім'ї. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Можливі доводи відповідача про можливість збереження родини не мають під собою реального ґрунту. Спір про спільне майно, яке придбано в шлюбі, на теперішній час поки що відсутній. Спір про місце проживання їхньої дитини відсутній, донька [PERSON] буде проживати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 17.03.2014 року, позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 12 лютого 1994 р. в відділі ЗАГС Вільногірського міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис за № 30. Шлюб з відповідачем було розірвано 23 березня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції, Дніпропетровської області, актовий запис № 37. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, третю особу за цим позовом, сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею та, в зв'язку з навчанням, зареєстрований в гуртожитку за адресою, зазначеною в цій позовній заяві. Відповідач проживає окремо від них, за адресою яка зазначена у цій позовній заяві. На підставі судового рішення відповідач на її користь зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання їхнього сина, до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини свого доходу. [INFO] синові виповнилось 18 років, в зв'язку з чим стягнення аліментів з батька, з того часу було припинено. Але син продовжує своє навчання, і є студентом, на цей час, 2-го курсу, денного відділення на бюджетній основі Державного вищого навчального закладу «Придніпровської Держаної Академії будівництва та архітектури». Строк його навчання закінчується 30 червня 2017 року. Для забезпечення можливості його навчання також необхідні грошові витрати, які складаються з затрат на придбання необхідної літератури, оплата гуртожитку, користування Інтернетом в учбових цілях, харчування, одяг, тощо . Їхній син, у зв'язку з навчанням, не може працевлаштуватись і забезпечувати себе матеріально в достатньому розмірі. Він отримує стипендію, розмір якої складає 730,00 грн. на місць, інших доходів не має. Вона без сторонньої допомоги не має можливості забезпечувати сина матеріально, для нормального його забезпечення за весь період навчання. Вона працює бухгалтером у ЧП [PERSON], єдиним джерелом її доходу є заробітна плата, розмір якої складає 1400,00 грн. на місяць. Відповідач офіційно працює в Філії ВГМК ПрАТ «КРИМСЬКИЙ ТИТАН», посаду яку займає відповідач їй невідомо, але вона точно знає, що він має постійний, стабільний дохід, який є значно вищим за її. Стягнень по іншим виконавчим документам з відповідача не провадиться, хронічними захворюваннями не страждає, інших дітей не має. В зв'язку з зазначеними обставинами, вона вимушена звернутись з цим позовом до суду про притягнення відповідача до обов'язку сплачувати аліменти в зв'язку з продовженням сином навчання. Враховуючи її обов'язок також надавати матеріальну допомогу синові, що передбачено ч.2 ст.200 СК України, принцип рівності прав та обов'язків батьків відносно забезпечення своїх дітей, передбачених ст. 1-1 С К України, вона вважає можливим стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/ 4 частини його доходу. Вважає, що розмір аліментів - 1/4 доходу відповідача є розумним і справедливим, відповідає її інтересам, інтересам їхнього сина, і не ущемляє законних інтересів батька, що відповідає загальним принципам, які регулюють сімейні відносини, передбачені ст.7 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 17.03.2015 року, позивачка зазначила, що 20.08.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб і їй присвоєне прізвище Мінас. Від цього шлюбу дітей у них немає. Спільне господарство разом не ведеться. Протягом останніх дев'яти місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Він не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Добровільно розірвати шлюб відповідач не бажає, майнових спорів між ними немає. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 18.05.2015 року, позивач зазначив, що 20.02.2011 року до нього звернувся його знайомий, [PERSON], з проханням позичити йому гроші в сумі, еквівалентній 1500 доларів США. Він дав згоду, але, не глядячи на те, що [PERSON] був співробітником Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, запропонував йому оформити цю позику в письмовій формі в вигляді відповідної розписки. По взаємній згоді вони вирішили звернутися по цьому питанню до юриста, а саме до адвоката [PERSON]. 21.02.2011 року вони вдвох прийшли в офіс до адвоката [PERSON] (м. Вільногірськ, бульвар Миру, 15, секція «АДВОКАТ»), де за їхнім проханням останній роз'яснив їм правові підстави таких правовідносин відносно позики грошей. Вони згодилися з варіантом, при якому він позичає обумовлену суму грошей в еквіваленті 1500 доларів США і цю позику оформляють через розписку, яку складає адвокат і вони всі втрьох підписують її. Така розписка, в відповідності до вимог ст. 1047 ЦК України, була складена адвокатом і підписана ними трьома (ксерокопія додається). В тексті цієї розписки було обумовлено, що повернення боргу в цій сумі буде здійснено [PERSON] до 01.06.2011 року. Не зважаючи на його терпіння, викликане неодноразовим зверненням до нього [PERSON] з проханням трохи почекати з поверненням цього боргу, до сьогоднішнього дня борг йому з його боку не повернено. Таким чином, з боку [PERSON] не поверненням йому грошового боргу в обумовленій сумі позики, йому завдана матеріальна шкода в розмірі, еквівалентному 1500 доларів США (на сьогоднішній день ця сума боргу складає не менше 1500 х 20 = 30000 (тридцять тисяч) гривень України). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторони (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 19.02.2014 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона одружилася 31.05.2003 року. Від шлюбу у них з відповідачем є діти: син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через те, що не стало взаємного порозуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Їхні з відповідачем шлюбні відносини припинені в січні 2014 року. Збереження сім'ї неможливо. Відповідач не бажає спільно з нею подати заяву про розірвання шлюбу, що робить неможливим, відповідно до вимоги ч.3 ст. 234 ЦПК України розглядати дану справу в порядку окремого провадження, або по спільній заяві через органи РАГС. Відповідач проживає окремо від сім'ї. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам і інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Можливі доводи відповідача про можливість збереження родини не мають під собою реального ґрунту. Спір про спільне майно, яке придбано в шлюбі, на теперішній час поки що відсутній. Спір про місце проживання дітей відсутній, син [PERSON] і син [PERSON] будуть проживати разом з нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved