Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 13 лютого 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач) через свого представника Дуброського В.Ю. звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просив стягнути з відповідача в рахунок погашення боргу на свою користь заборгованість у розмірі 15844,60 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим що, між ним та відповідачем 29 жовтня 2014 року укладено Договір №430358 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно Додаткового договору №1 до Договору №430358 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 22.01.2015 позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у розмірі 11000,00 грн. для споживчих потреб з відсотковою ставкою 24,0% річних та строком погашення кредиту не пізніше жовтня 2017 року Позивач зазначає, що відповідач почав користуватися кредитною лінією з 27.01.2015 року, а з березня 2018 року не виконує умови договору щодо погашення кредиту. Внаслідок цього, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 03.02.2020 року у [PERSON] перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» наявна кредитна заборгованість, яка складає 15844,60 грн., з них: -Заборгованість за основним боргом - 10390,72 грн.; -Проценти за користування кредитом - 3893,99 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1504,93 грн.; - сума сплаченої пені - 611,45 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 80, 28грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 174,47 грн.; - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 411,66 грн. 12.12.2019 року на адресу відповідача направлено вимогу про повернення кредиту, однак конверт повернувся без вручення за «закінченням терміну зберігання», заборгованість за кредитом не погашено. У зв`язку з вищенаведеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2020 року розгляд цивільної справи постановлено продовжити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін, у зв`язку з тим, що станом на 22.04.2020 року відповідач до суду відзив на позовну заяву не надіслав, з відмітки на поштовому повідомленні встановлено, що на адресу суду повернулися судові документи надіслані на адреси відповідача за закінченням строку зберігання. Судове засідання призначено на 12.05.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 12.05.2020 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже, у встановлений судом в ухвалі від 28.02.2020 року строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав. У судове засідання, призначене на 12.05.2020 року відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із постановленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк», який перейменовано на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» постановою правління Банку від 19.07.2019 року, та [PERSON] 29 жовтня 2014 року підписано Договір №430358 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до договору банк відкриває клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» поточний рахунок № [NUMBER] в національній валюті і надає платіжну картку типу Masterkard Debit Standart 0 грн. та ПІН-конверт до неї. Відповідно до п. 4.3. Договору, Клієнт підтвердив, що ознайомився і погоджується із правилами користування Карткою, Тарифами, які виникли на підставі цього договору. 22 січня 2015 року банком та відповідачем було підписано Додатковий договір №1 до Договору №430358 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого банк встановлює Клієнту кредит у сумі 11000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Згідно з п. 1.1.4. Додаткового договору №1, процентна ставка за кредитом є фіксованою, сплачується щомісячно і складає 24,00 (двадцять чотири) відсотки річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 001 (нуль цілих одна тисячна) відсотків річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки; процентна ставка за користування коштами наданими внаслідок виникнення Несанкціонованого овердрафту за Рахунком складає 35,00 (тридцять п`ять) процентів річних від суми Несанкціонованого овердрафту у випадках його виникнення. Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений Договором, та розраховується від фактично отриманої Клієнтом суми Кредиту (сплата якої не прострочена), визначеної за звітній (білінговий) період на дату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах , передбачених Договором. Повідомлення про умови кредитування, з яким ознайомлений Відповідач під особистий підпис до укладання договору про споживчий кредит, містить всі відомості щодо вартості кредиту, умов та строків. Згідно п. 4.2 Договору Клієнт має право скористатись Кредитом у разі відсутності власних коштів на Рахунку на умовах та у розмірах визначених Договором та Правилами. При випуску Платіжної картки на новий термін Кредит подовжується на новий строк дії нової картки, при цьому повне погашення кредиту на дату випуску Платіжної картки не вимагається. Сплата обов`язкового щомісячного платежу, процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та на сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній Правилами (п.4.3.). Відповідно п. 4.4. Договору Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком та не спростована відповідачем. Також, у матеріал справи міститься вимога про повернення кредиту за вих. №119.48/1-081 від 12.12.2019 року, направлена керуючим ТВБВ №10021/077 на адресу відповідача. Відміткою з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №7300305623660 підтверджено, що вказана вимога повернута на адресу позивача «за закінченням строку зберігання». Позивачем підтверджено, що в наданому суду розрахунку сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та за несвоєчасну сплату комісії складає 1504,93 грн., однак Відповідачем було частково сплачено пеню в сумі 611,45 грн., тому, загальна сума пені до стягнення складає 893,48 грн. Таким чином, станом на 03.02.2020 року заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена та складає 15844,60 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 10390,72 грн.; проценти за користування кредитом - 3893,99 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 893,48 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 80,28грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 174,47 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 411,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. ІV. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог цивільного законодавства, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, або які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно меморіального ордера № 0282 р (#445712083922) від 10 лютого 2020 року позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved