Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов`язаний із боржником певними зобов`язальними відносинами, є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачене законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладання договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Судом встановлено, що 25 червня 2012 року між Всеукраїнським Банком Розвитку та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNNG.42485.001, відповідно до умов якого Всеукраїнський Банк Розвитку надав відповідачу [PERSON] кредит (грошові кошти) в розмірі 160279,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24 червня 2017 року та сплатити проценти за його користування. Відповідно до умов кредитного договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, за методом «факт/360» відповідно до чинного законодавства України. Згідно кредитного договору цільове призначення (мета) кредиту: придбання автомобіля, а саме автомобіля марки MITSUBISHI модель ASХ1.8 АТ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 29 травня 2013 року між Всеукраїнський Банк Розвитку та [PERSON] укладено договір поруки №РХ029031.186997.001 предметом даного договору, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між кредитором та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, комісії, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором. 29 травня 2013 року між Всеукраїнський Банк Розвитку та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № ZXА019500.42485.002, предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу рухомого майна, в забезпечення виконання заставодавцем перед ПАТ «Всеукраїнським Банком Розвитку», в силу чого ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» має право в разі невиконання заставодавцем забов`язань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Відповідно до п. 35.4, в забезпечення заставодавцем зобов`язань за кредитним договором, заставодавець надав в заставу наступне майно: автомобіль марки MITSUBISHI модель ASХ1.8 АТ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідачів, відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 24 квітня 2020 року становить 182131,70 грн., з яких: сума поточної заборгованості за кредитом складає- 106266,07 грн., сума заборгованості по відсоткам- 75703,84 грн., пеня- 161,79 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 161,79 грн., суд, зазначає наступне. Відповідно статті\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» «Із змінами, внесеними згідно із Законами\~ № 189-VIII від 12.02.2015, №222-V111 від 02.03.2015, №911-V111 від 24.12.2015» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч.1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Макіївка Донецької області. Оскільки на теперішній час м. Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача і звільняють його від обов`язку по оплаті пені на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України, за період з квітня 2014 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за пенею 161,79 грн. 06 березня 2019 року між Всеукраїнським Банком Розвитку та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №146 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеними між кредитором та позичальником перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» . Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми поточної заборгованості за кредитом - 106266,07 грн., суми заборгованості по відсоткам - 75703,84 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.01.2020 року. Таким чином з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2100,11 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial