Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 28 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 376 069, 05 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 січня 2017 року між сторонами укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав №21/07-2017. За цим договором відповідач зобов`язався передати у власність покупця, а позивач зобов`язавсь прийняти у власність майнові права на квартиру в складі проекту житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах визначених цим договором. Предметом договору є майнові права на однокімнатну квартиру №20 на 3 поверсі, загальною площею 38, 79 кв.м., які після набуття покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності на квартиру після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення покупцем відповідних правовстановлюючих документів. У відповідності до п. 1.3 договору, майнові права на квартиру за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту приймання-передачі квартири (як сукупності майнових прав), який є невід`ємною частиною цього договору. Акт приймання-передачі підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва у строк, визначений продавцем, та за умови повної оплати покупцем майнових прав на квартиру. Квартира (як сукупність майнових прав) переходить від продавця до покупця після підписання акту приймання-передачі. Згідно з п. 2.2 договору, орієнтовний строк закінчення будівництва - 30 листопада 2017 року. Орієнтовний строк прийняття об`єкта в експлуатацію - 30 листопада 2017 року. Ціна майнових прав продавця, що продаються за цим договором, згідно з п. 3.1 договору складає 376 069, 05 грн. П. 3.2 договору визначено, що покупець сплачує продавцю ціну майнових прав у наступному розмірі та строки: - 27.01.2017 покупець сплачує продавцю суму у розмірі 376 069, 05 грн. На виконання умов договору, 27.01.2017 року позивачем внесено до каси ТОВ «Дніпроінвестрейд» обумовлену договором суму чим у повному обсязі виконано зобов`язання за укладеним договором. Проте, відповідачем не виконано умови договору та не закінчено будівництво, не введено будинок в експлуатацію та не передано майнові права на трикімнатну квартиру. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе за укладеним договором зобов`язання, отримані кошти у сумі 376 069, 05 грн., які сплачені на виконання умов договору, набуто відповідачем безпідставно та підлягають поверненню. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 5-денного строку для усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.04.2021 року. У зв`язку з неявкою представника відповідача підготовче засідання відкладено на 13.05.2021 року. У зв`язку з неявкою представника відповідача підготовче засідання відкладено на 16.06.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 23.09.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, 23.09.2021 року адвокат Білецький О.В. діючи в його інтересах подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем знаходження, відомий суду номер телефонного зв`язку, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Як передбачено п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 27 січня 2017 року між ТОВ «Дніпроінвестрейд» та [PERSON] укладено попередній договір №27/01-17 року купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до пункту 1.1 Договору продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру в складі проекту житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених Договором. Пунктом 1.2 Договору визначено, що предметом цього Договору є майнові права на однокімнатну квартиру №20 , на 3 поверсі, загальною площею 38, 79 кв.м, які після набуття Покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності (володіння, користування та розпорядження) на Квартиру після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення Покупцем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності). За умови виконання своїх обов`язків за цим Договором Покупець одержить від Продавця документи, необхідні для оформлення правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності), що підтверджують право власності Покупця на Квартиру. Відповідно до пункту 2.2 Договору орієнтовний строк закінчення будівництва «30» листопада 2017 року. Орієнтовний строк прийняття об`єкта в експлуатацію - «30» листопада 2017 року. Продавець має право в односторонньою порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва в строк до 3 (трьох) місяців і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору. Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна майнових прав Продавця, що продаються за цим Договором, складає 376 069, 05 грн., що еквівалентно 13 576, 50 доларів США та може бути збільшена у зв`язку із збільшенням фактичної площі квартири за результатом будівництва. Згідно пункту 3.2 Договору Покупець сплачує Продавцю Ціну майнових прав у наступному розмірі та строки: 27.01.2017 року Покупець сплачує Продавцю суму у розмірі 376 069, 05 грн., що еквівалентно 13 576, 50 доларів США. Пунктом 3.3 визначено, що остаточна ціна майнових прав визначається на момент здачі будинку в експлуатацію виходячи з фактичної площі квартири на підставі технічного паспорту на будинок. У розділі 5 «Відповідальність сторін» Договору визначено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію понад 3 місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 1 % від суми Ціни майнових прав на Квартиру за кожні 90 днів прострочки. За перші 3 місяці періоду прострочення від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, визначеного п. 2.2. цього Договору штраф не сплачується (арк. справи 6-9). Квитанцією до прибуткового касового ордеру №4 від 27 січня 2017 року підтверджено, що на виконання умов договору №27/01-17 від 27.01.2017 року [PERSON] сплатив 376 069, 05 грн. ІV. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку(терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання. Позивач виконав умови договору у повному обсязі, а відповідач ні. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За встановлених обставин, враховуючи, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надано та сприймаючи наявні у справі докази, суд вважає, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «Дніпроінвестрейд» взятих на себе зобов`язань за попереднім договором №27/01-17 купівлі-продажу майнових прав від 27.01.2017 року в обумовлені сторонами строки та за визначених умов, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Приймаючи до уваги звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позову до суду, ураховуючи ціну позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 3 760, 69 грн.

Outcome: approved