Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Згідно розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації № 92 від 05.02.2007 [PERSON] призначена опікуном малолітньої [PERSON] (а.с. 6). Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], що видно із свідоцтва про смерть, актовий запис № 1856 (а.с. 11). Бабуся [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], що видно із свідоцтва про смерть, актовий запис № 831 (а.с. 10). [PERSON], яка є опікуном [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за правом представлення (а.с. 27). 31.01.2017 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON], яка є опікуном [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 12). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 15.03.2018 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та наявністю спору між спадкоємцями (а.с. 142 - зворот). Згідно договору міни від 24.05.1996 посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької нотаріальної контори Перекопською І.С., [PERSON], його мати - [PERSON], його батько - [PERSON], його сестри - [PERSON] та [PERSON] набули право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 132). Факт родинних відносин між співвласниками та сторонами по справі підтверджується такими документами. Факт того, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрами, а [PERSON] та [PERSON] доводяться їм батьком та матір'ю підтверджується їхніми свідоцтвами про народження (а.с. 129, 130, 131). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як донькою та матір'ю підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]І.(а.с. 7). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як донькою та матір'ю не підтверджується, в зв'язку з розбіжністю написання прізвища матері в свідоцтві про народження [PERSON] як [PERSON] (а.с. 134), та свідоцтві про смерть, як [PERSON] (а.с. 137). Також, 31.01.2017 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] надано відповідь за №18/14.13-141 в якій повідомлено, що її мати [PERSON] після державної реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON], але не змінила паспорт на відповідне прізвище, тому померла на прізвищі [PERSON] та народження її другої дитини було зареєстровано із зазначенням прізвища [PERSON]. Тому вбачається велика кількість істотних розбіжностей в написанні прізвища. Враховуючи викладене, Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області запропоновано [PERSON] звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] (а.с. 143). Відсутність документу, який би підтвердив факт родинних відносин між [PERSON] та її матір'ю - [PERSON] перешкоджає в реалізації спадкових прав [PERSON] Факт родинних стосунків з померлою матір'ю [PERSON] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про одруження матері [PERSON], де зазначено, що її дівоче прізвище, ім'я та по-батькові були [PERSON] (а.с. 133); свідоцтвом про народження [PERSON], де її матір'ю зазначена [PERSON] (а.с. 134); свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 135). Суд вважає, що дані письмові докази свідчать про те, що [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження, про розірвання шлюбу, свідоцтвом про смерть. Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для оформлення спадщини, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення даної вимоги шляхом встановлення факту того, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою померлої [INFO] [PERSON]. Щодо позовних вимог за первісним та зустрічними позовами, про визнання права власності в порядку спадкування за законом суд виходить з такого. Предметом спадкування є двокімнатна квартира, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни від 24.05.1996 посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької нотаріальної контори Перекопською І.С. (а.с. 132). Частки співвласників не визначені, отже вказана квартира, належить на праві спільної сумісної власності п'ятьом особам. Відповідно до свідоцтв про смерть чотири з п'ятьох співвласників квартири померли, тому виділити частку померлих співвласників в іншому порядку, крім судового, неможливо. [INFO] року померла сестра [PERSON] - [PERSON], про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №307 (а.с. 136). [INFO] року померла сестра [PERSON] та мати [PERSON] і [PERSON] - [PERSON], про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №1856 (а.с. 137). [INFO] року помер [PERSON], про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №133 (а.с. 138). [INFO] року померла [PERSON], про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №831 (а.с. 139). Після їх смерті відкрилася спадщина на частки спірної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Враховуючи викладе, суд дійшов висновку визначити частки [PERSON], померлої [INFO] року [PERSON], померлої [INFO] року [PERSON], померлого [INFO] року [PERSON] та померлої [INFO] року [PERSON] як співвласників двокімнатної квартири, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], рівними, по 1/5 ідеальній частці квартири за кожним. Крім того, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як встановлює ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до довідки виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №35» [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 11.06.1996 проживали і були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] по день смерті, [PERSON] проживає та зареєстрований за вказаною адресою з 11.06.1996 по теперішній час (а.с. 140). Після смерті [INFO] року [PERSON] (з урахуванням положень ЦК України стосовно рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності) відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частки квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказане спадкове майно [PERSON] нікому не заповідала, а отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняли її батьки - [PERSON] та [PERSON], однак право власності не переоформили. З урахуванням вказаного, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] кожен окремо мають право на спадкування по 1/10 частці квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (1/5 : 2 = 1/10). Також, після смерті [INFO] року [PERSON] (з урахуванням положень ЦК України стосовно рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності) відкрилась спадщина у вигляді 1/5 частки квартири, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказане спадкове майно [PERSON] нікому не заповідала, а отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняли спадкоємці першої черги батьки - [PERSON] та [PERSON], а також діти [PERSON] - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], однак право власності не переоформили. З урахуванням вказаного, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO], кожен окремо мають право на спадкування по 1/20 частині квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (1/5 : 4 = 1/20). Таким чином, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеним та підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON], кожною окремо, право власності на 1/20 частку двокімнатної квартири, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. До того ж, після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 7/20 частки квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (з урахуванням положень ЦК України стосовно рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності - 1/5 + 1/10 після смерті [PERSON] + 1/20 після смерті [PERSON] = 7/20). Вказане спадкове майно [PERSON] нікому не заповідав, а отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняли спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON], а також з урахуванням ч.ч. 1, 5 ст. 1266, ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, онуки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за правом представлення, однак право власності не переоформили. З урахуванням вказаного, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO], кожен окремо мають право на спадкування по 7/ 60 частки квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (7/20 : 3 = 7/60). [PERSON] та [PERSON] кожна окремо мають право на спадкування по 7/120 часток квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (7/60 : 2 = 7/120). Таким чином, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеним та підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON], кожною окремо, право власності на 7/120 часток двокімнатної квартири, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], померлого [INFO], а також визнання за [PERSON] право власності на 7/60 часток двокімнатної квартири, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. До того ж, після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 7/15 часток квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (з урахуванням положень ЦК України стосовно рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності - 1/5 + 1/10 після смерті [PERSON] + 1/20 після смерті [PERSON] + 7/60 після смерті [PERSON] = 7/20). Вказане спадкове майно [PERSON] нікому не заповідала, а отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично спадщину прийняв спадкоємець першої черги [PERSON], а також з урахуванням ч.ч. 1, 5 ст. 1266, ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, онуки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за правом представлення, однак право власності не переоформили. З урахуванням вказаного, [PERSON] успадкував 7/30 часток квартири, що знаходиться в [ADDRESS] (7/15 : 2 = 7/30). [PERSON] та [PERSON], кожна окремо мають право на спадкування по 7/60 часток квартири, що знаходиться в м. Кривий Ріг, по вулиці Корнійчука (після декомунізації - [PERSON]), дім №18, кв. №22 (7/30 : 2 = 7/60). Таким чином, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеним та підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON], кожною окремо, права власності на 7/60 часток двокімнатної квартири, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], померлої [INFO] а також визнання за [PERSON] права власності на 7/30 часток двокімнатної квартири, загальною площею 48,5 кв.м., жилою площею 29,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідно до вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як визначено в статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи З огляду на ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивач за первісним позовом та відповідачі за зустрічним позовом, на підтвердження своїх позовних вимог надали належні, допустимі та достовірні докази, які приймаються судом, та оцінюються як достатні та в своїй сукупності повністю доводять доводи позивачів, в зв'язку з чим позовні вимоги як первісного позову так і зустрічного позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved