Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є власником вказаного будинку, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2014 року. У належному позивачу будинку зареєстрований син його дружини від першого шлюбу відповідач [PERSON] , який у спірному житловому приміщенні не проживає з 2014 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у належному [PERSON] будинку, він просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача у будинку негативно впливає на матеріальний стан позивача та порушує його права як власника. Також просив судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Деменкова Є.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їхню відсутність, та у разі неявки відповідача до суду без поважних причин, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2004 року є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 10). Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації 10.01.2004 року за № 4312531. (а.с. 11). Тож спірне\~житлове приміщення\~належить до\~приватного житлового\~фонду,\~тому правовідносини\~сторін регулюються\~Главою\~6\~ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки № 409, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача, зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до акту про не проживання, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 2014 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . За таких\~обставин,\~встановивши у\~судовому засіданні\~факт відсутності\~відповідача в\~спірному житловому\~приміщенні без\~поважних причин\~понад один\~рік,\~суд вважає,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на підставі\~ч.\~2\~ст.\~405\~ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Outcome: approved