Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Звернувшись в суд з даним позовом, позивач посилається на те, що будинок [ADDRESS] належить йому на праві власності. У вказаному будинку зареєстровані також [PERSON] та [PERSON]. Тривалий час, понад один рік, відповідачі у вказаному будинку не проживають, тому просить суд визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що [PERSON] не проживає в його будинку близбко 15 років, а [PERSON]-10 років. Вказав, що його дочка, [PERSON] разом з своїм чоловіком та дитиною з травня по серпень 2014 року проживали в будинку по [ADDRESS]. Однак 20 серпня 2014 року між ним та його зятем відбувся конфлікт, внаслідок чого вони виїхали. Після вказаного конфлікту його дочка з сімєю з будинку виїхала, однак час від часу приходить з дитиною і ночує. [PERSON] перебуває за кордоном, останній раз приїжджала 24 серпня 2014 року і з того дня по 25 вересня 2014 року проживала в будинку, однак знову поїхала за кордон. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і вказав, що оскільки відповідачі постійно не проживають у будинку [ADDRESS], то їх слід визнати такими, що втратили право на користування житлом і зняти з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON], яка також представляє інтереси [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та вказала, що вона у вказаному будинку проживала з травня 2014 року по кінець серпня 2014 року разом з своїм чоловіком та дитиною. Після того, регулярно відвідує батька, час від часу залишається там ночувати, в будинку знаходяться її особисті речі. Пояснила, що її мати, [PERSON] знаходиться за кордоном на заробітках. Однак вона також протягом року, під-час її останнього приїзду, жила у спірному будинку з 24.08.2014 року по 25 вересня 2014 року. Просить в позові відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив і пояснив, що наведені позивачем дані про те, що відповідачі не проживають у спірному будинку протягом року не відповідають дійсності. Зокрема, [PERSON] проживала в будинку з травня по серпень 2014 року, а [PERSON]- протягом серпня-вересня2014 року, а тому стверджує, що в позові слід відмовити. Заслухавши сторони, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані [PERSON], яка є донькою [PERSON], та [PERSON], яка є його дружиною. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Однак як ствердив в судовому засіданні сам позивач, і [PERSON] і [PERSON] проживали у будинку [ADDRESS] протягом 2014 року. Зокрема, [PERSON] проживала там разом з чоловіком та дитиною в період з травня по серпень 2014 року, і в подальшому регулярно приходить та ночує, а [PERSON]- в період з 24.08.2014 року по 25 вересня 2014 року. З вказаним позовм до суду позивач звернувся 26 листопада 2014 року. За таких обставин суд вважає, що позивач в судовому засіданні у відповідності до ст. 60 ЦПК України не довів належними і допустимими доказами, що відповідачі не проживають у спірному приміщенні понад один рік, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст. 405 ЦК України

Outcome: dismissed