Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

І. Виклад позиції заявників. 27 березня 2020 року заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, у якій просили розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 15.01.2015 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсон, про що 15.01.2015 р. складено відповідний актовий запис №15. Заява мотивована тим, що 15.01.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсон, про що 15.01.2015 р. складено відповідний актовий запис №15. Від цього шлюбу у заявників народилась дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Заявники вказують, що шлюбні відносини між ними припинилися, відсутнє порозуміння та любов, які притаманні сім`ї. Спільне життя не склалося у зв`язку з тим, що у заявників різні погляди на сімейне життя, будь-якого бажання до спільного проживання та збереження сім`ї не має. Будь-яких матеріальних претензій та суперечок, щодо спільного майна подружжя у заявників немає. Також, повідомили, спільного майна набутого під час проживання у шлюбі на час подання заяви не мають. Між подружжям досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розміру аліментів на дитину, шляхом укладення нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на дитину та порядок її утримання від 06.03.2020 р. Відповідно до умов вказаного договору, син - [PERSON] , залишається проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитися з ним в порядку, передбаченому договором. ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. У час призначений до розгляду справи, особи що приймають участь у розгляді справи у судове засідання не з`явились. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання, направлення СМС-повідомлень, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125 про розгляд справи. 30.04.2020 року заявники через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали, просили задовольнити, викладені у ній вимоги підтримали в повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі на 30.04.2020 року. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 15.01.2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 15.01.2015 року складено відповідний запис №15 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після одруження залишено дошлюбне - « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , про що 17.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні складено відповідний актовий запис №136 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що відносини між подружжям припинені. Заявники прийшла до стійкого переконання про неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сім`ї. З обставин викладених у заяві вбачається, що подружжя фактично не підтримують стосунки, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду подружніх відносин є втрата почуття любові та порозуміння, подружжя мають різні погляди на життя, будь-якого бажання до спільного проживання відсутнє. Суперечок про поділ спільно набутого майна немає, оскільки таке майно відсутнє. Між подружжям досягнуто згоди стосовно місця проживання та утримання дитини після розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2020 року заявники уклали договір про сплату аліментів та порядок утримання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. За умовами вказаного договору після розірвання шлюбу дитина - [PERSON] , який народився [INFO] , буде проживати з матір`ю за місцем реєстрації на момент розірвання шлюбу: [ADDRESS] . Заявниками погоджено спосіб та порядок стягнення аліментів на утримання дитини, зокрема, батько, починаючи з 07 травня 2020 року щомісячно до 10 числа буде сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 50% від розміру мінімальної заробітної плати, що встановлена в Україні на момент виплати. По досягненню дитиною 12-річного віку умови виплати аліментів на утримання дитини будуть переглянуті. Будь-яких майнових претензій у заявників один до одного немає. Перешкод для пред`явлення заяви про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом достовірно встановлено, що заявники мають стійке переконання та бажання розірвати шлюбні відносини. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявники при укладенні шлюбу прізвища не змінювали, за таких обставин суд вважає за можливе залишити прізвища заявників без змін. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, беручи до уваги наявність неповнолітнього сина та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить їх підставами для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечить інтересам заявників. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved