Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що відповідач є його батьком. Кожному з них належить на праві власності по 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS]. Останнім часом між ними склалися напружені відносини на ґрунті сплати комунальних послуг за житловий будинок. За цих підстав просить розділити між ним та відповідачем особовий рахунок по сплаті комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території на два особових рахунки в рівних частках. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, також просив розділити особовий рахунок по сплаті комунальних послуг. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.09.2013 року відповідачу [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 659,5 кв.м, житловою площею 148,6 кв.м. Інша 1/2 частка вказаного будинку належить позивачу [PERSON] на підставі договору дарування частки житлового будинку, укладеному між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Третьої Горлівської державної нотаріальної контори 14 жовтня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2857. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Cуд вважає, що визначений позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, розподіл особових рахунків по сплаті комунальних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS], не передбачений статтею 16 ЦК України, оскільки не може існувати як самостійний спосіб захисту цивільних прав, а тому позовні вимоги про поділ рахунків по сплаті комунальних послуг задоволенню не підлягають. Лише визначення порядку користування майном між співвласниками є підставою для незалежного здійснення кожним із них обов'язку по утриманню цього майна та достатньою юридичною підставою для укладення в добровільному порядку з відповідними підприємствами договорів щодо надання комунальних та інших послуг. За цих підстав судом не приймається визнання позову відповідачем, як таке, що суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем в суді позовні вимоги про визначення порядку користування майном між співвласниками не заявлялися. За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed