Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], останнім місцем реєстрації якої було [ADDRESS] а проживання - [ADDRESS]. На момент смерті вона постійно проживала разом з позивачем у справі однією сім'єю та місце реєстрації було за однією адресою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,80 га. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області і належала померлій [PERSON] на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого 20 березня 2003 року Остап'ївською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області. [PERSON] вказує, що він прийняв спадщину шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. у встановлений законом термін після померлої [PERSON] та звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 12 жовтня 2016 року нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивач стверджує, що проживав із [PERSON] однією сім'єю без шлюбу з 10 серпня 1970 року до [INFO] року (до дня її смерті), тобто до часу відкриття спадщини. Як вказано в позові, позивач зі спадкодавцем були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Усі питання життя вирішувалися спільно. Сім'я була створена на підставах не заборонених законом і таких що не суперечать моральним засадам суспільства. Позивач стверджує, що у зареєстрованому шлюбі з іншою особою він не перебував та не перебуває. Також, як вказано в позові, в зв'язку з аварійним станом житлового будинку [ADDRESS], в 2016 році [PERSON] з [PERSON] вибули на постійне місце проживання в житловий будинок [ADDRESS] Договір купівлі-продажу будинку нотаріально оформити не встигли. В зв'язку з цим, по господарський облік до цього часу по даному домоволодінню ще не заведено. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року та [PERSON], [INFO], проживали однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) по [ADDRESS] (останнє місце проживання [PERSON] та [PERSON].), та в порядку спадкування за законом визнати за ним право власності на відповідну земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON] (а.с.а.с.3-4). В судовому засіданні 04.01.2017 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали доводи та обґрунтування позовної заяви, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що викладені в позові і просили позовні вимоги задовольнити. Також, в судовому засіданні представник позивача надала суду дані про те, що [PERSON] було видано довідку з присвоєнням нового ідентифікаційного коду - [NUMBER]. Представник відповідача у справі Великобагачанської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, від відповідача у справі надійшов лист про визнання позову та про розгляд справи у відсутність його представника (а.с.а.с.44,55). Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі в судове засідання 04.01.2017 року не з'явився, даний відділ був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.(а.с.54). Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, давши всім доказам у справі належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було с. Остап'є Великобагачанського району Полтавської області померла [INFO] року (а.с.а.с.6,7). [PERSON], [INFO] на день смерті [INFO] року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично проживала за адресою:[ADDRESS] Разом з нею на день смерті проживав та був зареєстрований за вищевказаними адресами [PERSON], [INFO] (а.с.7) Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 20.03.2003 року, реєстраційний номер 382, [PERSON] на підставі рішення 5 сесії 24 скликання Остап'ївської сільської ради від 05 лютого 2003 року передалася у приватну власність земельна ділянка площею 2,80 га з цільовим призначенням-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Тобто, власником вищевказаної земельної ділянки за життя була [PERSON] Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). З постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 12.10.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] подав до даного приватного нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] року [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі такого свідоцтва відповідно до ст.1264 ЦК України, до встановлення факту спільного проживання однією сім'єю протягом п'яти років у судовому порядку (а.с.11). Отже, у зв'язку з даною відмовою нотаріуса (яка є чинною і на даний час) та необхідністю встановлення певною юридичного факту, [PERSON] 17.11.2016 року був змушений звернутися до Великобагачанського районного суду з відповідною заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до витягу з погосподарської книги по Остап'ївській сільській раді №10 за 1986-1990 роки (с. Олефіри) вбачається, що [PERSON], [INFO] був зазначений в погосподарській книзі як член сім'ї [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в вищезазначеній погосподарській книзі як голова сім'ї (а.с.а.с.12-14). Відповідно до витягу з погосподарської книги по Остап'ївській сільській раді №10 за 2006-2010 роки (с. Олефіри) по особовому рахунку [NUMBER] у відповідних графах про членів домогосподарства вбачається, що [PERSON] був зареєстрований як член домогосподарства, але не родич голові домогосподарства [PERSON], за адресою домогосподарства: [ADDRESS] (а.с.а.с.12-14). Відповідно до витягу з погосподарської книги по Остап'ївській сільській раді №10 за 2011-2015 роки у відповідних графах про членів домогосподарства зазначено, що [PERSON] померла [INFO] року. В домогосподарстві за адресою [ADDRESS] як член домогосподарства зареєстрований [PERSON], який у відповідній графі про родинні стосунки до голови домогосподарства, зазначений як не родич голові домогосподарства (а.с.а.с.17-18). Допитана в судовому засіданні в якості свідка сторони позивача [PERSON] вказала про те, що знає [PERSON] та [PERSON] близько 20 років, зазначила що вони проживали разом в селі Олефіри, займалися домашнім господарством, тримали багато живності. Пізніше [PERSON] та [PERSON] переїхали на постійне місце проживання в житловий будинок [ADDRESS]. Свідок [PERSON], яка працює листоношею Остап'ївського відділення зв'язку 24 роки поспіль, суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом, вели спільне господарство, однак у зв'язку з тим, що будинок, в якому проживали спільно [PERSON] та [PERSON] був старий та з поганими побутовими умовами, вони переїхали на постійне проживання в житловий будинок [ADDRESS], який знаходився неподалік від неї. Вже за цією адресою їх проживання, [PERSON] та [PERSON] продовжували утримували домашнє господарство, тримали корову та курей. З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 01.12.2016 року №2064, а також Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти спадкові договори та спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після смерті [INFO] року [PERSON], була відкрита спадкова справа №235-2016 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом, свідоцтва на спадщину не видавалося; також, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що після смерті [PERSON] заповіт останньої у відповідному реєстрі відсутній (а.с.а.с.40-43). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до положень частин 1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, після смерті [PERSON], [INFO] року відкрилася спадщина. З матеріалів справи вбачається, що родичів, які входять до першої, другої та третьої черг спадкування, померла [PERSON] не мала. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз даних положень СК України дає підстави дійти до висновку, що положення ст.3 СК України окреслюють загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю (спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки). Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», викладених у абзацах 1,2,3 та 4 пункту 21, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Також, правила ст.1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім'ї та дитячі будинки сімейного типу. Разом з цим, до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї. При аналізі викладених положень законодавства слід звернути увагу, що судова практика розрізняє поняття «родичі» та «члени сім'ї», остатнє поняття застосовується в різних значеннях в залежності від сфери правовідносин. Разом з цим, аналіз п.3 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 свідчить про те, що законодавець не встановив вичерпного переліку кола осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив лише критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України, з урахуванням змісту положень ст.1264 ЦК України та проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.10,11,57,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі, наданих стороною позивача у справі - довідки виконавчого комітету Остап'ївської сільської ради №1029 від 15.11.2016 року, про те, що [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а фактично проживала за адресою: [ADDRESS], а разом з нею на день смерті проживав та був зареєстрований за вищевказаними адресами [PERSON] [INFO], що в своїй сукупності відповідають відомостям, які містяться у витягах з погосподарських книг за 1986-1990 роки, 2006-2010 роки, 2011-2015 роки, разом з вищевказаними відомостями, викладеними письмовими доказами у справі, в сукупності з показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], узгоджуються між собою (тобто письмові докази та показання даних свідків), не входять між собою у суперечність і об'єктивно підтверджують той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], [INFO] проживали однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто, у розумінні ст.3 СК України вони проживали спільно, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Отже, виходячи з вищевикладеного та об'єктивного підтвердження як наведеними письмовими доказами, так і в сукупності показань свідків сторони позивача, виходячи з положень ст.ст.10,11,57,60 ЦК України суд вважає, що є доведеним, що [PERSON] є відповідно спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті [INFO] року [PERSON] Виходячи зі змісту прохальної частини позовної заяви [PERSON] (позовна вимога), того, що стороною позивача у справі доведено той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], [INFO] проживали однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини ([INFO] року) за адресою: [ADDRESS], [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті [INFO] року [PERSON], наявності в даний час постанови приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. від 12.10.2016 року про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що є підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було с.Остап'є Великобагачанського району Полтавської області, як спадкоємцем за законом згідно ст.1264 ЦК України, права власності на приватизовану земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,80 га, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved