Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Звернувшись до суду із заявою, [PERSON] просить встановити факт його проживання з [PERSON], померлою 07 травня 2015 року, однією сімєю в період часу з квітня 2008 року до 07 травня 2015 року, посилаючись на те, що 07 травня 2015 року померла його троюрідна тітка Дорош (дівоче прізвище Собіна) [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка склалася з домоволодіння № 116 по вул. Українська в м. Костянтинівка Донецької області, яку вона отримала у спадок після смерті свого батька [PERSON], а він, в свою чергу, отримав у спадок зазначене майно після смерті своєї матері [PERSON], якій на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.1959 року, посвідченого Костянтинівською державною нотаріальною конторою за р/№ 14034 належав будинок № 116 по вул. Українська в м. Костянтинівка Донецької області. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, право на спадкування за законом має його мати [PERSON], оскільки є троюрідною сестрою померлої [PERSON] Але [PERSON] приймати спадщину не бажає, про що неодноразово його повідомляла. У відповідності до ст. 1264 ЦК України він є спадкоємцем четвертої черги на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], оскільки понад пять років до часу відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем однією сімєю. Так, у квітні 2008 року його троюрідна тітка [PERSON] захворіла на туберкульоз. З того часу він постійно проживав разом з нею за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Українська, 116, купував одяг, ліки та харчі, готував їжу, здійснював догляд за нею та будинком. У липні 2008 року виникла пожежа у зазначеному будинку, наслідки якої він ліквідував за свої кошти зробив ремонт. Коли [PERSON] померла, він займався організацією її поховання. На початку липня 2015 року він звернувся до Костянтинівської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Але у прийнятті заяви йому було відмовлено на тій підставі, що він не є спадкоємцем за законом, оскільки не відноситься до шостого ступеню споріднення, як троюрідний племінник померлої [PERSON], а факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю повинен встановити суд. 08 липня 2015 року він написав заяву про прийняття спадщини та поштою надіслав до Костянтинівської державної нотаріальної контори. Встановлення зазначеного факту необхідно йому для оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав за тих же підстав, пояснивши, що у 2008 році його троюрідна тітка [PERSON] захворіла на туберкульоз, а тому потребувала допомоги. Тоді він став проживати спільно з нею у її будинку № 116 по вул. Українській в м. Костянтинівці. Він купував продукти харчування, ліки, підтримував будинок та подвіря у належному стані. Залишати саму [PERSON] у будинку він не міг, оскільки остання мала складнощі з пересуванням. Встановлення факту спільного проживання з [PERSON] потрібно йому для оформлення спадкових прав. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву [PERSON] підтримав за тих же підстав, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У наданій суду заяві проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала. Представник заінтересованої особи Костянтинівської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У наданій суду заяві проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала. Заінтересована особа [PERSON], будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Пленум ВСУ в п. 21 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику с правах про спадкування» розяснив, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Судом встановлено, що 07 травня 2015 року у м. Костянтинівка Донецької області померла Дорош (дівоче прізвище Собіна) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 904418 від 08 травня 2015 року (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння № 116 по вул. Українська в м. Костянтинівка Донецької області. За довідкою Костянтинівської державної нотаріальної контори від 28.12.2015 року № 2264/02-14 (а.с.57), Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.58-59) в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 340/2015 до майна померлої 07.05.2015 року [PERSON]. В спадковій справі є заява про прийняття спадщини за законом [PERSON]. Заповітів посвідчених від імені [PERSON] немає. Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, що проживають у [INFO] (а.с.13-15) станом на 07.05.2015 року у будинку № 116 по вул. Українській м. Костянтинівка Донецької області, окрім [PERSON], зареєстрованих осіб не було. Факт проживання заявника з [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, з квітня 2008 року по 07.05.2015 року підтверджується таким. Свідки [PERSON], [PERSON], сусіди [PERSON], кожен окремо, у судовому засіданні підтвердили факт, що заявник з 2008 року проживав однією сімєю з [PERSON] у будинку № 116 по вул. Українська м. Костянтинівка Донецької області, оскільки остання захворіла на туберкульоз та потребувала допомоги. Доглядати за нею було нікому, батько та рідний брат, які мешкали з нею, померли. [PERSON] доглядав за нею, вів господарство, купував ліки, готував та купував їжу, за власні кошти зробив ремонт в будинку. Вони мешкали постійно за вказаною адресою, тобто проживали разом, як одна сімя. Відповідно до Акту про перевірку паспортного режиму від 20.11.2015 року [PERSON] фактично проживав за адресою: [INFO] з його тіткою [PERSON] з 2008 року по день її смерті. Вони вели спільне господарство, він доглядав за тіткою та піклувався про неї, взяв на себе витрати по похованню (а.с. 40). Отже, факт проживання однією сімєю з квітня 2008 року по 07 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON], яка померла 07 травня 2015 року, у будинку № 116 по вул. Українська м. Костянтинівка Донецької області, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно останньому для оформлення спадщини після смерті [PERSON] Тож, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved