Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Згідно з позовом позивач просить про захист прав, як співвласника майна, та заявляє вимогу про поділ майна подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: -визнання за кожним із співвласників права власності на Ѕ частину автомобіля Daewoo Lanos р/н [NUMBER] VIN [NUMBER] сірого кольору 2008 року випуску. -стягнення з позивача на користь відповідача Ѕ частини вартості вказаного вище автомобіля. Позов обґрунтований тим, що сторони по даній справі перебували у шлюбі, який був припинений в результаті його розірвання на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019 р., та вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, втім, сторони по даній справі не дійшли згоди з питання поділу майна, у зв`язку з чим має звернення позивача до суду із даним позовом. Позивач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутність, просила задовольнити вимогу позову про визнання за кожним із співвласників права власності на вказане вище рухоме майно (по Ѕ частці) та залишити без розгляду вимогу позову про стягнення коштів. Відповідач в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову в частині позовної вимоги про поділ майна подружжя, в частині стягнення Ѕ частки вартості автомобіля просив відмовити. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що 23.06.2006 р. між сторонами по даній справі було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 7). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019 р. шлюб припинений в результаті його розірвання, що підтверджується відповідним судовим рішенням (а.с. 10). Транспортний засіб - автомобіль марки Daewoo Lanos р/н [NUMBER] VIN [NUMBER] сірого кольору 2008 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя; зазначена обставина визнана учасниками справи, у зв`язку з чим в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України є такою, що не підлягає доказуванню. Сторони на час подання позову не досягли взаємної згоди з питання поділу майна, що належить на праві спільної сумісної власності. Спірні правовідносини виникли із захисту права власності, зокрема, права спільної сумісної власності одного із співвласників рухомого майна. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 та ч. 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, та на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Відповідно до частин першої та другої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма частин третьої та четвертої статті 368 ЦК України. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частини перша, друга, четверта статті 71 СК України). Як встановлено судом, з приводу поділу автомобіля Daewoo Lanos р/н [NUMBER] VIN [NUMBER] сірого кольору 2008 року випуску, належного на праві спільної сумісної власності, сторони не досягли взаємної згоди, жоден з подружжя не вчинив дій, передбачених ч. 5 ст. 71 СК України, жодна зі сторін не посилалася і не доводила суду обставин, які є підставою для відступлення від засад рівності часток кожного зі співвласників в праві спільної сумісної власності. Для суду у зв`язку з цим наявні підстав для здійснення поділу даного майна шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на Ѕ частину даного автомобіля. При зверненні до суду позивачем були понесені такі судові витрати: суд збір в розмірі 840,80 грн. (а.с. 3), та позов задоволений повністю, вказана сума підлягає присудженню до стягнення з відповідача на користь позивача. З приводу вимоги позову про стягнення з позивача на користь відповідача Ѕ частини вартості вказаного вище автомобіля, то для суду наявні підстави для залишення заяви (позовної) в цій частині без розгляду, оскільки до суду позивачем надано відповідну заяву (п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).

Outcome: approved