Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

І. Виклад позиції заявників. 11.12.2020 року заявники звернулися до суду з вказаною заявою, у якій просили встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 15.05.1995 №105. Заява мотивована тим, що заявникам на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого начальником Управління обліку і використання комунального майна м. Херсона Виконкому Херсонської міської Ради народних депутатів України від 15.05.1995 №105 на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущені помилки, які перешкоджають заявникам володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, адже: -прізвище « [PERSON] » не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області від 26.09.1997, де прізвище зазначене, як « [PERSON] »; -прізвище « [PERSON] » не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Суворовським РВ УМВС \~ \~ \~ \~України в Херсонській області від 26.09.1997, де прізвище зазначене, як « [PERSON] »; -прізвище « [PERSON] » не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Дніпровським РВ УМВС України в Херсонській \~ \~ \~ \~області від 24.02.2003, де прізвище \~ \~ \~ \~зазначене, як « [PERSON] »; -прізвище « [PERSON] », суперечить персональним даним, свідоцтву про шлюб, виданому відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, 03.10.2009 року за яким [PERSON] прізвище змінено на [PERSON] . Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради на звернення заявників повідомило, що не має правових підстав для внесення змін до свідоцтва про право власності на житло і зазначає, що необхідно звернутися з метою вирішення цієї проблеми до суду. Вважають, причина неправильного написання прізвищ у одну літеру виникла у зв`язку із неправильним переведенням прізвища з російської на українську мови. Внаслідок таких помилок, на даний час, виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючим документом, що викликало необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу заявникам у судовому порядку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 12.01.2021 року заявник [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. 09.02.2021 року заявники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. 22.01.2021 року представник Херсонської міської ради за довіреністю Остапенко О.І. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження. Запропоновано представнику\~Управління обліку,\~розподілу та\~приватизації житла\~Херсонської міської\~ради надати у судове засідання матеріали на підставі яких було видано свідоцтво про право власності на житло, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Судовий розгляд призначено у справі на 20.01.2021 року. За клопотанням заявників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розгляд справи відкладено на 09.02.2021 року. У час призначений для розгляду справи, учасники справи не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 15.05.1995 року за №105 Управлінням обліку і використання комунального майна м. Херсона виконкому Херсонської міської ради народних депутатів [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] . Право власності на означену квартиру зареєстровано в ХМБТІ. Листом від 20.11.2020 року за вих.. № [PERSON] роз`яснено, що відповідно до архівних даних управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, квартира [ADDRESS] приватизована на підставі розпорядження начальника управління обліку і використання комунального майна м. Херсона виконкому міської ради народних депутатів від 15.05.1995 №105-ж на ім`я [PERSON] та членів його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З огляду на надані копії громадянських паспортів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається різночитання прізвища, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради не має правових підстав для внесення змін до свідоцтва про право власності, яке видане іншим органом приватизації. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 26.09.1997 року, громадянину [PERSON] , [INFO] . Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 26.09.1997 року, громадянину [PERSON] , [INFO] . Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 24.02.2003 року, громадянину [PERSON] , [INFO] . Прізвище [PERSON] , [INFO] , змінено на « [PERSON] », про що 03.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено актовий запис №542 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . V. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 зазначеної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (на час розгляду справи - ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд звертає увагу, що встановлення факту, про який просять заявники, має для них юридичне значення, а саме право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, що прямо передбачено цивільним законодавством та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Як встановлено судом, помилки у прізвищах заявників зазначених у Свідоцтві про право власності на житло допущено при написанні і переведенні цих прізвищ із російської мови на українську, і виправити таку помилку інакше як у судовому порядку неможливо, а отже вимоги заявника підлягають задоволенню. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування «баланс вірогідностей» (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.), враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з яких вбачається, що в написанні прізвищ заявників має місце помилка, що пов`язана з його перекладом з російської мови, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності заявникам правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] . VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. 12.01.2021 року [PERSON] на адресу суду подав заяву про повернення надлишку судового збору, щодо вирішення якої суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» та станом на 1 січня 2020 року становить 2102, 00 грн. Отже, за подання заяви у справах окремого провадження, сума судового збору становить 420, 40 грн. (2102, 00 х 0,2). Згідно квитанції про сплату №94903 від 03.12.2020 року заявником [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. З урахуванням того, що [PERSON] звертаючись до суду з заявою у справі окремого провадження сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлений законом, йому з державного бюджету підлягає поверненню 420, 40 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Outcome: approved