Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 10.02.2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача «Про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни» від 23 грудня 2019 року за № 54-с про оголошення догани [PERSON] ; стягнути з відповідача на користі позивача витрати на оплату судового збору у розмірі 840, 80 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 800,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 16.05.2007 року позивач прийнятий на роботу до Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», Згідно наказу № 631-к від 3.12.2018 року «Про особовий склад» з 3 грудня 2018 року він вважається постійно працюючим начальником служби флоту. Наказом Відповідача «Про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни» від 23 грудня 2019 року за № 54-с [PERSON] оголошено догану через нібито порушення вимог Положення про службу флоту, а саме: - Обов`язки начальника служби флоту: п. 7.1.1. Здійснювати керівництво, планувати, координувати й організовувати роботу служби флоту, як підрозділу підприємства, з метою якісного та вчасного виконання покладених на підрозділ завдань та функцій; Права начальника служби флоту: п. 7.2.7 Контролювати діяльність підлеглих (в т. ч. функціонально)». Крім того, як зазначено у Наказі, начальник флоту несе відповідальність за: «п. 7.3.7. Невиконання підлеглими доручень, завдань, порушення ними трудової дисципліни, правил охорони праці та пожежної безпеки». В якості підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вказані рапорт начальника відділу внутрішнього аудиту [PERSON] та пояснення Позивача. Вказаний наказ позивач вважає таким, що винесений з порушенням норм трудового законодавства, про що зазначив при ознайомленні з ним. Зокрема, відповідач не вказав конкретні винні дії, що є дисциплінарним проступком, у Наказі згадані пункти 7.1.1., п.7.2.7, п. 7.3.7 Положення про службу флоту (надалі - Положення), але відсутні конкретні факти неповного, несвоєчасного та неналежного виконання з його боку трудових обов`язків, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню. Відповідно до п. 1.2 Положення службу флоту очолює начальник служби флоту, який підпорядковується заступнику директора з експлуатації ДП «ХМТП». Права, обов`язки, відповідальність та кваліфікаційні вимоги до начальника флоту встановлюються Розділом 7 Положення. В спірному Наказі в якості дисциплінарного проступку зазначено порушення обов`язку, передбаченого п. 7.1.1 Положення, тобто загальний обов`язок щодо керівництва структурним підрозділом підприємства. При цьому, фактично позивачу оголошена догана за невиконання підлеглим доручень, завдань, порушення ним трудової дисципліни, що призвело до недотримання строків проведення інвентаризації на суховантажному теплоході «Кілія». Однак, позивач вважає, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності безпідставно та з порушенням норм трудового законодавства з наступних причин: -організація інвентаризації не відноситься до компетенції начальника служби флоту, що узгоджується із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 30 жовтня 2014 року. Таким чином, на підприємстві керівником створюються спеціальні органи - інвентаризаційні комісії, на які покладається обов`язок з організації інвентаризації, контролю її проведення, оформлення результатів її проведення в установленому законодавством порядку та в строки. Підтвердженням цього є п. 19 у наказі № 702 від 28.10.2019 року, в якому зазначено, що контроль за виконанням цього наказу покласти на голову інвентаризаційної комісії [PERSON] . Положенням про службу флоту не передбачено трудових обов`язків начальника служби флоту здійснювати організацію чи контроль за виконанням інвентаризацій. До того ж, відповідач не ознайомив [PERSON] з наказом № 702 від 28.10.2019 року до початку чи під час проведення інвентаризації, що свідчить про ту обставину, що вказаний наказ не встановлює ніяких додаткових трудових обов`язків для виконання позивачем. -відсутність інвентарних номерів на основних засобах не є підставою відкладення чи непроведення інвентаризації інвентаризаційною комісією. Наказом № 702 від 28.10.2019 року передбачений строк проведення інвентаризації інвентаризаційною комісією. Вказані строки повинні бути дотримані саме цим органом, а метою перевірки є наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка (не передбачено перевірку інвентарних номерів). Крім того, Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 30 жовтня 2014 року, не встановлено в якості підстави не проведення чи відкладення інвентаризаційних дій відсутність інвентарних номерів на основних засобах. п. 9 наказу № 702 від 28.10.2019 року, не виконання якого, на думку Відповідача, призвело до зриву інвентаризації, передбачає та встановлює для інвентаризаційної комісії лише звернути увагу на наявність інвентарних номерів на всіх об`єктах та в разі відсутності, зафіксувати факт відсутності в документі інвентаризації. Тобто, інвентаризаційна комісія повинна була перевірити наявність, стан і оцінку основних засобів зі складанням документів, в яких наводиться інформація, що вимагається при їх складанні, зазначивши відсутність інвентарних номерів. Дії з проведення інвентаризації в строк уповноваженою комісією проведені не були. Крім того, комісія не зазначила, на яких саме основних засобах були відсутні інвентарні номери. Відсутній відповідний документ, який би фіксував та свідчив про вказану обставину. Саме невиконання інвентаризаційною комісією норм діючого законодавства та положень наказу, на думку позивача, призвело до недотримання строків проведення інвентаризації. Вина позивача у недотриманні строку проведення інвентаризації відсутня. -законодавством не передбачений обов`язок матеріально-відповідальної особи наносити інвентарні номери на основні засоби. Не зважаючи на те, що до обов`язків начальника служби флоту не відноситься організація проведення інвентаризації, в той же день, [PERSON] було доручено нанести інвентарні номери на основні засоби, що було зроблено останнім та перевірено Позивачем, а робочій комісії надані підтвердження здійснення вказаних дій. На усунення недоліків [PERSON] звертав увагу у рапорті на ім`я в.о. директора ДП «ХМТП» [PERSON] від 05.12.2019 року, тобто до моменту оголошення догани. Але на вказану обставину Відповідач уваги не звернув і наклав дисциплінарне стягнення. -неналежна підстава накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни. Підставою оголошення догани є рапорт начальника відділу внутрішнього аудиту [PERSON] Однак, проаналізувавши Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», Положення про службу флоту служба флоту позивачем зроблено висновок, що стягнення відносно начальника служби флоту накладається на підставі рапорту заступника директора з експлуатації відповідача, якому позивач підпорядковується. Рапорт начальника відділу внутрішнього аудиту не є належною підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] . На підставі вище викладеного, позивач вважає, що наказ Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» «Про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни» від 23 грудня 2019 року за № 54-с є незаконним та підлягає скасуванню. 02.03.2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про доповнення підстав позову про визнання незаконними та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, у якій вказано, що предметом позовної заяви, є наказ Ввдповідача «Про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни» від 23 грудня 2019 року за № 54-с (надалі - Наказ), якою [PERSON] оголошено догану через нібито порушення вимог Положення про службу флоту. В якості підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності вказані рапорт начальника відділу внутрішнього аудиту [PERSON] та пояснення [PERSON] . Як вказано у рапорті начальника внутрішнього аудиту [PERSON] від 03.12.2019 р. № 2689/01-27, за результатами перевірки порушення строків проведення інвентаризації на т/х «Кілія» встановлено, що відповідно до п. 2 наказу в. о. директора ДП «ХМТП» [PERSON] № 702 від 28.10.2019 інвентаризацію основних засобів, оборотних активів, ТМЦ, паливо-мастильних матеріалів, запчастин необхідно провести в термін з 01.11.2019 по 20.11.2019 року. Для безпосереднього проведення інвентаризації у службі флоту відповідно до зазначеного наказу була утворена робоча комісія у відповідному складі з визначенням відповідальних осіб. Оскільки у наказі в. о. директора ДП «ХМТП» [PERSON] № 702 від 28.10.2019 року було визначено чіткий строк проведення інвентаризації та визначено відповідальну особу, відповідач мав об`єктивну можливість виявити правопорушення на момент спливу встановленого строку проведення інвентаризації. Голова інвентаризаційної комісії повинен був повідомити керівника Відповідача про невиконання строків проведення інвентаризаційних заходів 21.11.2019 року. Причини невиконання вказаною особою наказу керівника позивачу не відомі. Таким чином, датою виявлення проступку є 21.11.2019 року, а строк застосування дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 148 КЗпП України спливає 21.12.2019 року. Наказ, що оскаржується, винесено 23 грудня 2019 року, тобто з пропуском строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, що також дає позивачу підстави вважати, що наказ Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» «Про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни» від 23 грудня 2019 року за № 54-с є незаконним та підлягає скасуванню. ІІ. Виклад позиції відповідача. 26.03.2020 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву та заяву про доповнення підстав позову, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Щодо обставин справи, зазначив, що відповідно до наказу в.о. директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 року №702 «Про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків» (далі - Наказ №702) було доручено провести повну інвентаризацію активів та зобов`язань підприємства. Крім того, пунктом 2 вказаного наказу було встановлено строк для проведення інвентаризації основних засобів, необоротних матеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, паливо-мастильних матеріалів, запчастин з 01.11.2019 по 20.11.2019 року. Також даним наказом було встановлено, що з метою безпосереднього проведення інвентаризації у місцях збереження та виробництва створюються робочі інвентаризаційні комісії, зокрема, згідно пункту 4.6. Наказу №702 для інвентаризації у службі флоту, рейдовій службі, адміністрації служби флоту створено робочу інвентаризаційну комісію у складі голови - [PERSON] та членів комісії [PERSON] і [PERSON]. Згідно п. 5 Наказу №702 матеріально відповідальним особам доручено у місцях зберігання матеріальних цінностей до початку проведення інвентаризації згрупувати, розсортувати та розкласти за назвами, сортами, розмірами. Проведення інвентаризації наказано проводити у присутності матеріально- відповідальних осіб (пункт 6 Наказу №702). При цьому за пунктом 9 Наказу №702 підчас проведення інвентаризації основних засобів матеріально відповідальним особам необхідно звернути увагу на наявність інвентарних номерів на всіх об`єктах та в разі відсутності, зафіксувати факт відсутності в документі з інвентаризації. За умовами пункту 13 Наказу №702 у разі порушення строків проведення інвентаризації Голова інвентаризаційної комісії ініціює службове розслідування порушення строків інвентаризації та притягнення до відповідальності винних осіб. 04.11.2019 року, 13.11.2019 року та 19.11.2019 року робочою інвентаризаційною комісією було вчинено спроби проведення інвентаризації на суховантажному теплоході «Кілія». 20.11.2019 року головою робочої інвентаризаційної комісії на ім`я начальника служби флоту [PERSON] було подано службову записку щодо того, що у зв`язку з не виконанням пунктів 5, 6, 9 Наказу №702 неможливо своєчасно та якісно провести інвентаризацію в підрозділі служби флоту-суховантажному теплоході «Кілія», матеріально відповідальною особою та екіпажом якого своєчасно не підготовлено майно, що підлягає інвентаризації. 25.11.2019 року головою інвентаризаційної комісії - головним інженером [PERSON] на ім`я в.о. директора ДП «ХМТП» подано рапорт яким було проінформовано в.о. директора підприємства про порушення строків проведення інвентаризації на суховантажному теплоході «Кілія». У зв`язку з чим, 02.12.2019 року в.о. директора ДП «ХМТП» доручив начальнику відділу внутрішнього аудиту провести перевірку причин не проведення інвентаризації у встановлений строк на суховантажному теплоході «Кілія». 03.12.2019 року начальником відділу внутрішнього аудиту ДП «ХМТП» [PERSON] на ім`я в.о. директора ДП «ХМТП» подано рапорт яким було проінформовано в.о. директора підприємства про причини порушення строків проведення інвентаризації. 23.12.2019 року наказом №54-с по підприємству позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за незабезпечення виконання капітаном суховантажного теплоходу «Кілія» служби флоту [PERSON] наказу в.о. директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 року №702 «Про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків» (порушення трудової дисципліни виразилося у недотриманні порядку ведення обліку матеріальних цінностей - відсутність інвентарних номерів та у відсутності під час проведення інвентаризації 19.11.2019 року матеріально відповідальної особи - капітана суховантажного теплоходу « Кілія » [PERSON] , що стало перешкодою у проведені інвентаризації на суховантажному теплоході «Кілія»). 07.07.2014 року між ДП «ХМТП» та капітаном суховантажного теплоходу «Кілія» служби флоту [PERSON] було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язаний вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Пунктами 5, 6, 9 Наказу в.о. директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 року №702 «Про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків» було встановлено, що матеріально відповідальним особам у місцях зберігання матеріальних цінностей до початку проведення інвентаризації згрупувати, розсортувати та розкласти за назвами, сортами, розмірами. Проведення інвентаризації проводити у присутності матеріально- відповідальних осіб. Під час проведення інвентаризації основних засобів матеріально відповідальним особам необхідно звернути увагу на наявність інвентарних номерів на всіх об`єктах та в разі відсутності, зафіксувати факт відсутності в документі з інвентаризації. У відповідності до положень пункту 1.3. «Посадової інструкції Служби флоту капітан» затвердженої в.о. директора ДП «ХМТП» від 02.04.2019 року капітан безпосередньо підпорядковується начальнику служби флоту. Капітан несе відповідальність за невиконання або неякісне виконання наказів, розпоряджень, приписів директора ДП «ХМТП», його заступників, начальника служби флоту, служби охорони праці, служби ОНС, пожежної безпеки та ЦЗ, вимог цієї інструкції, порушення трудового законодавства ( пункт 4.1.1. Посадової інструкції). Згідно пункту 7.1.1. Положення про службу флоту затверджену наказом в.о. директора ДП «ХМТП» від 14.03.2018 року №178 (далі - Положення) начальник служби флоту зобов`язаний здійснювати керівництво, планувати, координувати й організовувати роботу служби флоту, як підрозділу підприємства, з метою якісного та вчасного виконання покладених на підрозділ завдань і функцій. Крім того, начальник служби флоту зобов`язаний здійснювати контроль за збереженням та економією паливно-мастильних, енергетичних та матеріальних ресурсів (пункт 7.1.23 Положення), контролювати діяльність підлеглих (в т.ч. функціонально) (пункт 7.2.7. Положення). Відповідно до п. 7.3.1 Положення, Начальник служби флоту несе відповідальність за невиконання наказів, розпоряджень приписів керівництва ДП «ХМТП», служби охорони праці, служби ОНС, ПБ та ЦЗ, вимог цього положення, порушення трудового законодавства. Про вчинення проступку уповноваженому органу - керівнику підприємства стало відомо 25.11.2019 року з моменту подання головою інвентаризаційної комісії - головним інженером [PERSON] на ім`я в.о. директора ДП «ХМТП» рапорту яким було проінформовано в.о. директора підприємства про порушення строків проведення інвентаризації на суховантажному теплоході «Кілія». А причини порушення строків проведення інвентаризації стали відомі 03.12.2019 року згідно рапорту начальника відділу внутрішнього аудиту ДП «ХМТП» [PERSON] поданого на ім`я в.о. директора ДП «ХМТП». Оскаржуваний позивачем наказ було винесено 23.12.2019 року, за таких обставин наказ про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни було винесено у встановлений чинним законодавством строк. ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив. 01.04.2020 року представник позивача на адресу суду надав відповідь на відзив, у якій просив не брати до уваги відзив відповідача, а справу вирішити за наявними у справі матеріалами; позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з огляду на наступне. Відповідно до штрих-коду, який міститься на конверті, відтиску печатки оператору поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») на описі вкладення до цінного листу та інформації з он-лайн ресурсу «Трекінг відправлень» АТ «Укрпошта» - відзив був направлений Відповідачем до суду та Позивачеві лише 24 березня 2020 року. Представник відповідача, у клопотанні про відкладення судового розгляду від 28.02.2020 року визначив, що у зв`язку із пізнім отриманням позовної заяви позивача та ухвали про відкриття провадження останнім днем подання відзиву для них є 10 березня 2020 року. Тобто, сам відповідач та його представники визначили останній день подання відзиву на позовну заяву позивача - 10 березня 2020 року. Але відзив на позовну заяву позивача був направлений представниками відповідача лише 23 березня 2020 року тобто з суттєвим порушенням строку визначеного Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2020 року та положеннями ЦПК України. У своєму відзиві відповідач та його представники не навели жодних поважних причин пропуску строку подання такого відзиву. Щодо строку притягнення до дисциплінарного стягнення, представник позивача наголосив, що у рапорті начальника внутрішнього аудиту [PERSON] від 03.12.2019 р. №2689/01-27, за результатами перевірки порушення строків проведення інвентаризації на т/х «Кілія» встановлено, що відповідно до п. 2 наказу в. о. директора ДП «ХМТП» [PERSON] №702 від 28.10.2019 інвентаризацію основних засобів, оборотних активів, ТМЦ, паливо-мастильних матеріалів, запчистин необхідно провести в термін з 01.11.2019 по 20.11.2019 року. Для безпосереднього проведення інвентаризації у службі флоту відповідно до зазначеного наказу була утворена робоча комісія у відповідному складі з визначенням відповідальних осіб. Підтвердженням цього є п. 19 наказу № 702 від 28.10.2019 року, в якому зазначено, що контроль за виконанням цього наказу покладений на голову інвентаризаційної комісії [PERSON] . Оскільки у наказі в. о. директора ДП «ХМТП» [PERSON] № 702 від 28.10.2019 року було визначено чіткий строк проведення інвентаризації та визначено відповідальну особу, відповідач мав об`єктивну можливість виявити правопорушення на момент спливу встановленого строку проведення інвентаризації. Голова інвентаризаційної комісії повинен був повідомити керівника відповідача про невиконання строків проведення інвентаризаційних заходів 21.11.2019 року. Причини невиконання вказаною особою наказу керівника позивачу не відомі. З урахуванням приписів ст. 148 КЗпП України, датою виявлення проступку є 21.11.2019 року, а строк застосування дисциплінарного стягнення відповідно до вимог законодавства спливає 21.12.2019 року. Наказ, що оскаржується, винесено 23 грудня 2019 року, тобто з пропуском строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. В той же час, посилання відповідача на той факт, що безпосередньому керівнику відповідача стало відомо про дисциплінарний проступок лише 25.11.2019 року, а отже й притягнення позивача до відповідальності було здійснене у строки визначені КЗпП України є такими, що не відповідають положенням чинного законодавства, т.я. відповідно до Наказу № 702 від 28.10.2019 було: визначено чіткі строки проведення інвентаризації; відповідальну за контроль наказу особу (представника керівництва Відповідача). Більш того, відповідачем не спростовано, що вже 20.11.2019 року на ім`я позивача було подано службову записку про порушення Наказу № 702 від 28.10.2019. ІV. Виклад позиції відповідача у запереченні. 23.04.2020 року представник відповідача на адресу суду надіслав заперечення проти обставин викладених у відповіді на відзив з наступних підстав. Відповідачем ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.02.2020 року було отримано 24.02.2020 року, ухвалою суду відповідачу надано 15 денний строк на підготовку і подачу до суду відзиву на позовну заяву який обраховується з моменту отримання відповідачем ухвали суду. Крім того, 02.03.2020 року відповідачем було отримано заяву позивача про доповнення підстав позову про визнання незаконними та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Судове засідання по розгляду справи по суті було призначено ухвалою про відкриття провадження у справі на 02.03.2020 року та у зв`язку з несвоєчасним отриманням ухвали відкладено на 30.03.2020 року. Оскільки позивач заявою про доповнення підстав позову фактично змінив свою позовну заяву відповідач вважає, що мав право надати відзив на позовну заяву з урахуванням вказаної заяви і відповідно строки на надання відзиву повинні вираховуватися саме з урахуванням дати подачі відповідної заяви позивачем та її отримання відповідачем. За таких обставин оскільки відзив на позовну заяву та заяву про доповнення підстав позову було направлено до суду та позивачу 24.03.2020 року, тобто до першого судового засідання у справі, а ухвалою суду не було встановлено строку на надання відзиву щодо заяви про доповнення підстав позову, то строк на подачу відзиву не пропущений. Щодо строку застосування дисциплінарного стягнення, представник відповідача не згоден з позицією позивача про початок перебігу строку виявлення проступку з 20.11.2019 року, останнього дня строку коли повинна бути проведена інвентаризації. Оскільки ним не взято до уваги, що перебіг строку починається саме з часу виявлення проступку власником або уповноваженим ним органом і аж ні як не з часу закінчення строку на проведення інвентаризації. Як зазначалось у відзиві, про вчинення проступку уповноваженому органу - керівнику підприємства стало відомо з моменту подання головою інвентаризаційної комісії - головним інженером [PERSON] на ім`я в.о. директора ДП «ХМТП» рапорту яким було проінформовано в.о. директора підприємства про порушення строків проведення інвентаризації на суховантажному теплоході «Кілія» 25.11.2019 року. А про причини порушення строків проведення інвентаризації та особу яка вчинила вказаний проступок стало відомо 03.12.2019 року згідно рапорту начальника відділу внутрішнього аудиту ДП «ХМТП» [PERSON] поданого на ім`я в.о. директора ДП «ХМТП». Також слід враховувати, що ст. 148 КЗпП передбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення працівника, який порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника. За таких обставин оскаржуваний позивачем наказ від 23.12.2019 року про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни було винесено у встановлений чинним законодавством строк. Щодо строку подачі заперечень на відповідь на відзив, представник відповідача посилається на Розділ XII ЦПК України, відповідно до якого на час дії карантину строки, визначені ст. ст. 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. V. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін судове засідання призначено на 02.03.2020 року. 28.02.2020 року представник відповідача - Ю.В. Жук через канцелярію суду подав заяву про відкладення судового засідання, оскільки Відповідачем ухвалу про відкриття провадження у справі отримано 24.02.2020 року, тому потребує часу для підготовки та подачі відзиву. 02.03.2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про доповнення підстав позову про визнання незаконними та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 30.03.2020 року. 23.03.2020 року представник позивача - Я .Ю. Саленко через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на території України. 26.03.2020 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву та заяву про доповнення підстав позову, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 29.03.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину на території України. На підставі наказу Херсонського міського суду Херсонської області суддя Булах Є .М. з 30.03.2020 року по 17.04.2020 року перебувала у відпустці, тому розгляд справи не відбувся, справу призначено на 27.04.2020 року. 01.04.2020 року представник позивача на адресу суду надав відповідь на відзив, у якій просив не брати до уваги відзив відповідача, а справу вирішити за наявними у справі матеріалами; позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 23.04.2020 року представник відповідача на адресу суду надіслав заперечення проти обставин викладених у відповіді на відзив. 23.04.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину на території України. Розгляд справи відкладено на 21.05.2020 року. 19.05.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину на території України. 22.05.2020 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на території України. Розгляд справи відкладено на 11.06.2020 року. 10.06.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину на території України. 11.06.2020 року представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.06.2020 року, розпочато розгляд справи вирішено питання про витребування доказів. Судове засідання відкладено на 19 червня 2020 року 18.06.2020 року представник позивача на адресу суду подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 19.06.2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Зазначено, що представником відповідача надані до матеріалів справи разом з відзивом та запереченнями усі необхідні для розгляду справи пояснення та матеріали, завірені належним чином посадовими особами відповідача документи, що дозволяє суду розглянути справу всебічно та об`єктивно в повному обсязі. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. За приписами ч. 1 ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності на підставі поданих позивачем документів та згоду представника відповідача на розгляд справи у його відсутності на підставі поданого відзиву та доказів доданих до нього, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Згідно наказу № 631-к від 3.12.2018 року «Про особовий склад» з 16.05.2007 року позивач прийнятий на роботу до Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт», займає посаду начальника служби флоту з 3 грудня 2018 року, цей факт сторонами не заперечується, визнається, а отже вважається таким, що не потребує додаткового доказування. Судом встановлено, що відповідно до наказу в.о. директора ДП «ХМТП» №702 [PERSON] «Про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків» від 28.10.2019 року наказано провести повну інвентаризацію активів та зобов`язань підприємства у визначені наказом терміни. Відповідно до п. 13 зазначеного наказу, у разі пропущення строків проведення інвентаризації Голова інвентаризаційної комісії ([PERSON] - див. п. 4.1 наказу ДП «ХМТП» №702 від 28.10.2019) ініціює службове розслідування порушення строків інвентаризації та притягнення до відповідальності винних осіб. Згідно п.9 наказу від 28.10.2019 №702 «під час проведення інвентаризації основних засобів матеріально-відповідальним особам звернути увагу на наявність інвентарних номерів на всіх об`єктах та в разі відсутності, зафіксувати факт відсутності в документі з інвентаризації. Відповідно до Рапорту [PERSON] «Щодо непроведеної в строк інвентаризації на т/х «Кілія»», що наявний в матеріалах справи без дати його складення та підписання та який складений на підставі протоколу наради начальників відділів ДП «ХМТП» 02.12.2019 №47 проведено перевірку щодо непроведеної в строк інвентаризації на т/х «Кілія» та встановлено порушення строків проведення інвентаризація робочою комісією через не виконання Баришевським В. пунктів 5, 6, 9 Наказу №702 від 28.10.2019 «Про Про проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків». За результатами проведеної перевірки запропоновано за порушення п. 7.1.1., п.7.2.7 та відповідно до п.7.3.7. Положення про службу флоту [PERSON] притягнути до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до службової записки [PERSON] «Щодо виконання наказу №702 в.о. директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 р., [PERSON] повідомлено, що станом на 15.11.2019 р. в зв`язку з невиконанням пунктів 5, 6, 9 цього наказу неможливо своєчасно та якісно провести інвентаризацію в підрозділі служби флоту - т/х «Кілія», матеріально-відповідальною особою та екіпажом якого своєчасне не підготовлено майно що підлягає інвентаризації. Запропоновано терміново: забезпечити нанесення відповідних інвентарних номерів на всіх об`єктах які підлягають обліку; матеріальні цінності до початку проведення інвентаризації згрупувати, розсортирувати та розкласти за назвами, сортами, розмірами; забезпечити присутність матеріально-відповідальних осіб на робочих місцях під час інвентаризації; після перевірки готовності об`єктів до інвентаризації повідомити голову робочої комісії. Рапортом [PERSON] від 25.11.2019 року доведено до відома В .о. директора ДП «ХМТП» [PERSON], що станом на 25.11.2019 року не проведено інвентаризацію на т/х «Кілія» в зазначений термін у зв`язку з наявністю зауважень, що зазначені у службовій записці голови робочої комісії від 20.11.2019 р. №2586/01-27. Запропоновано провести перевірку щодо невиконання Наказу в.о. директора [PERSON] від 28.10.2019 №702. Відповідно до протоколу №47 наради начальників відділів ДП «ХМТП» від 02.12.2019 вирішено провести перевірку невиконання інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів та розрахунків згідно визначеного терміну Наказом від 28.10.2019 №702 по т/х «»Кілія». Відповідно до рапорту [PERSON] від 05.12.2019 року, останнім 20.11.2019 отримано службову записку від [PERSON] в якій повідомлено, що не нанесені інвентарні номери на основні засоби т/х Кілія, через що комісія не має можливості провести інвентаризацію. В той же день, в телефонному режимі (у зв`язку з тим що судно знаходилось в рейсі) капітану т/х Кілія [PERSON] було наказано нанести інвентарні номери на всі основні засоби. Що було виконано та перевірено по приходу судна в порт. [PERSON] винним в даній ситуації себе не вважає через те, що всі основні засоби, які знаходяться на т/х Кілія передані під повну індивідуальну матеріальну відповідальність [PERSON] , який є матеріально-відповідальною особою на т/х Кілія та відповідає за їх збереження. Зі своєї сторони виконав вимоги інвентаризаційної комісії (інвентарні номери нанесені на основні засоби). Щодо не організації виконання наказу від 28.10.2019 № 702, повідомив, що в обов`язки начальника служби флоту не входить організація інвентаризації. Ці функції покладені на інвентаризаційну комісію. Вважає, що висновки начальника відділу внутрішнього аудиту про перевірку щодо непроведеної в строк інвентаризації на т/х «Кілія», а саме притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника служби флота [PERSON] є передвчасними та предвзятими. Зі службової записки [PERSON] , адресованої начальнику відділу ВВА [PERSON] вбачається, що протягом листопада суховантажний теплохід « Кілія » здійснював систематичні рейси і по приходу до м. Херсон, а саме: 13.11.2019 р. було запрошено комісію на плавзасіб для засвідчення в наявності основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей згідно наказу директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 р. № 702, яка працювала з 12.00 до 13.00. Комісія зробила зауваження щодо нанесення інвентаризаційних номерів. 14.11.2019 р. в робочому порядку додали [PERSON] необхідні фото підтвердження. З 15.11.2019 р. по 18.11.2019 р. судно знаходилось в рейсі. 19.11.2019р. повторно було запрошено комісію, яка зробила зауваження, на які 2-й помічник [PERSON] не зміг відповісти у зв`язку з тим, що він недавно працює, а також додатково були надані фото підтвердження. З 20.11.2019 р. по 29.11.2019 р. судно було в рейсі, але 21.11.2019 р. вислані фото [PERSON] . Станом на 29.11.2019 р. командним складом суховантажного теплоходу «Кілія» було направлено документи по інвентаризації на підпис голові інвентаризаційної комісії [PERSON] та члену інвентаризаційної комісії [PERSON] , але з 26.11.2019 р. [PERSON] був на лікарняному, не було можливості зв`язатися з ним по телефону (він не відповідав на дзвінки), а [PERSON] була у відпустці за власний рахунок. Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 07.07.2014 року [PERSON] - капітана суховантажного теплохода « Кілія » взяв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Відповідно до наказу ДП «ХМТП» №54-с «Про накладення стягнення за порушення виробничої дисципліни» від 23.12.2019 року [PERSON] , начальнику служби флоту на підставі рапорту начальника відділу внутрішнього аудиту [PERSON] та пояснень [PERSON] , оголошено догану. В обґрунтування дисциплінарного стягнення зазначено, що начальником відділу внутрішнього аудиту [PERSON] рапортом від 03.12.2019 р. №2689/01-27 повідомлено про перевірку порушення строків проведення інвентаризації на суховантажному теплоході «Кілія» служби флоту. Відповідно до наказу в.о. директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 р. № 702 інвентаризацію належало провести у строк з 01.11.2019 р. по 20.11.2019 р. Під час здійснення інвентаризації 04.11.2.019 р. було виявлено, що матеріально-відповідальною особою капітаном [PERSON] не були своєчасно нанесені інвентарні номери на основні засоби, які знаходяться у його відповідальності, що унеможливило проведення інвентаризації якісно та в повному обсязі. Вимоги щодо усунення зазначеного порушення були доведені до [PERSON] Робоча інвентаризаційна комісія повторно відвідувала суховантажний теплохід «Кілія» служби флоту 13.11.2019 р. та 19.11.2019 р.. але порушення не були усунуті, до того ж 19.11.2019 р. матеріально-відповідальна особа на зазначеному плавзасобі була відсутня. Голова робочої інвентаризаційної комісії [PERSON] службовою запискою від 20.11.2019 р. №2586/01-27 повідомив начальника служби флоту [PERSON] про зрив строків проведення інвентаризації. Начальником служби флоту [PERSON] не забезпечено виконання капітаном суховантажного теплоходу «Кілія» служби флоту [PERSON] наказу в.о. директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 р. №702 чим порушено вимоги Положення про службу флоту, а саме: «Обов`язки начальника служби флоту: п. 7.1.1. Здійснювати керівництво, планувати, координувати й організовувати роботу служби флоту, як підрозділу підприємства, з метою якісного та вчасного виконання покладених на підрозділ завдань та функцій; Права начальника служби флоту: п. 7.2.7. Контролювати діяльність підлеглих (в т.ч. функціонально)». Крім того начальник служби флоту несе відповідальність за: «п. 7.3.7. Невиконання підлеглими доручень завдань, порушення ними трудової дисципліни, правил охорони праці та пожежної безпеки». 26.12.2019 року [PERSON] ознайомився з наказом №54-с від 26.12.2019 року та зазначив, що винесена догана суперечить трудовому законодавству. Додатково, зобов`язався у триденний термін надати письмові заперечення щодо фактів порушення трудової дисципліни. VІІ. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Щодо строків подання відзиву Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. ч. 7-8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тобто строк на подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком. Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії. Відповідно до положень ст.122 ЦПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Згідно ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням з наданням відповідних доказів. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та доданими до нею матеріалами, повісткою отримав 24.02.2020 року за вх. №700/01-24. Отже, відповідач мав об`єктивну необхідність 28.02.2020 року своєю заявою просити суд відкласти судове засідання з метою підготувати та подати до суду відзив на позовну заяву, у строки передбачені цивільно-процесуальним законом. З урахуванням того, що позивачем окремою заявою доповнено підстави позову, з урахуванням якої 26.03.2020 року відповідач надав до суду відзив, Розділу XII ЦПК України, відповідно до якого процесуальні строки щодо подання відзиву продовжуються на строк дії карантину (карантин на території України встановлено з 12.03.2020 року Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 року), а відзив позивачем (його представником) отримано до початку першого засідання у справі, суд вважає, що відзив на позовну заяву та заяву про доповнення підстав позову по справі №766/2204/20 представником відповідача подано без пропущення строків, встановлених ЦПК України.. VIII. Джерела права й акти їх застосування по суті спору. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Частиною першою статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до статті 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, та не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За змістом ст. 148 КЗпП України місячний строк накладення дисциплінарного стягнення обраховується із часу виявлення проступку, тобто дати, коли роботодавцю стало відомо про вчинення працівником певної дії. Разом з тим, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, ураховуючи положення норм діючого трудового законодавства України, суд вважає, що при винесенні оспорюваного наказу «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення виробничої дисципліни» від 23.12.2019 року за №54-с вимоги ст. 148 КЗпП України щодо порядку та строків накладення дисциплінарного стягнення не порушено. Даний місячний строк включає в тому числі час на проведення перевірок, витребування пояснень та час для оцінки дій працівника. Даний строк не може бути змінено чи продовжено роботодавцем шляхом видачі відповідного наказу, оскільки наведене не передбачено нормами КЗпП України та сприяє порушенню прав працівника. Тобто, саме 25.11.2019 року уповноважена посадова особа ДП «ХМТП» [PERSON] повідомив в.о. директора ДП «ХМТП» [PERSON] (роботодавця позивача) про не проведення інвентаризації на т/х «Кілія» у зв`язку з наявністю зауважень. Доказів протилежного сторонами суду не надано. Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що саме з 25.11.2019 року, почався перебіг строк для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, з огляду на що роботодавець в разі наявності підстав мав право притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності протягом одного місяця з дня виявлення проступку, тобто до 25.12.2019 року включно. Разом з тим, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Саме такого висновку дійшов КЦС у складі Верховний Суд в постанові від 24 січня 2019 року по справі № 515/1087/17. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У статті 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Так, відповідно до п. 7.3.1-7.3.3 Положення про службу флоту, затвердженого в.о. директора ДП «ХМТП», 14.03.2018 року, з яким позивача ознайомлено того ж дня, начальник служби флоту несе відповідальність: за невиконання наказів, розпоряджень, приписів керівництва ДП «ХМТП», служби охорони праці, служби ОНС, ПБ та ЦЗ, вимог цього положення, трудового законодавства; невиконання або неналежне виконання покладених на нього обов`язків; невиконання, або неякісне виконання підрозділом функцій та завдань. Відповідно до п. 4.1.6. посадової інструкції капітана служби флоту, затвердженої в.о. директора ДП «ХМТП», 02.04.2019 року, з яким [PERSON] ознайомлено 27.04.2019 року, капітан несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього обов`язків, неправильне використання повноважень та перевищення наданих йому прав. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи оцінку доказам, наданим сторонами суд приходить до висновку, що службовою запискою [PERSON] від 20.11.2019 року позивачу вперше повідомлено та запропоновано, у т.ч. забезпечити нанесення відповідних інвентарних номерів на всіх об`єктах, які підлягають обліку у зв`язку із тим, що проводиться інвентаризація т/х «Кілія». Позивачем, у свою чергу рапортом від 05.12.2019 року повідомлено в.о. директора ДП «ХМТП» [PERSON] про виконання означеної службової записки. Також, службовою запискою позивач повідомив голову інвентаризаційної комісії, начальника ВВА [PERSON] про вжиті заходи щодо виконання наказу директора ДП «ХМТП» від 28.10.2019 р. №702. Таким чином, позивач, як начальник служби флоту, дізнавшись про проведення інвентаризації і про необхідність усунути перешкоди у її проведенні, вчинив дії пов`язанні із покладеними на нього обов`язками крім того у своєму рапорті від 05.12.2019 року сповістив керівництво про поважність причин невчасного виконання вимог інвентаризаційної комісії щодо присвоєння інвентаризаційних номерів матеріальним цінностям та надання можливості проведення інвентаризація на т/х «Кілія» у строки визначенні для проведення інвентаризації, а саме те, що судно не постійно перебувало у порту м. Херсон, а здійснювало рейси. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданої порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Таким чином, законодавець покладає на роботодавця при з`ясуванні обставин порушення трудової дисципліни і притягнення до дисциплінарної відповідальності не тільки встановити сам факт такого порушення, а й встановити провину, як одну із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідачем в ході розгляду справи, на обґрунтування своєї позиції щодо правомірності накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на позивача, належних та беззаперечних доказів вини останнього у порушенні трудової дисципліни у вигляді невиконання або неналежного виконання останнім покладених на нього обов`язків, не надано. Суд зауважує на тому, що формальне дотримання відповідачем процедури застосування до працівника дисциплінарного стягнення, без врахування пояснень позивача та дійсних обставин порушення трудової дисципліни, провини позивача у вчиненому, а також причинно-наслідкових зв`язків між діянням (бездіяльністю) та негативними наслідками, підтверджених належними доказами, виключає правомірність такого дисциплінарного стягнення, оскільки, накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є різновидом відповідальності у сфері трудових правовідносин, так як тягне для працівника певні негативні наслідки, в тому числі позбавлення премії, звільнення та інше, а тому в таких правовідносинах застосовуються загальні положення для притягнення винуватої особи до відповідальності, які передбачають необхідність встановлення вини працівника у формі умислу або необережності за порушення чітких положень правил внутрішнього трудового розпорядку (трудової дисципліни) або виробничої дисципліни, а також формування у наказі об`єктивної сторони - суті правопорушення. Вказане в сукупності, з урахуванням недоведеності відповідачем вини позивача у порушенні трудової дисципліни, причинно-наслідкового зв`язку між діянням (бездіяльністю) та негативними наслідками, суд вважає позовні вимоги, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. IX. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. X. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, згідно квитанції №0.0.1602386002.1 від 03 лютого 2020 року позивачем сплачено 840,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. За приписами ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зокрема, згідно розрахунку суми гонорару за надання професійної правничої допомоги від 31.01.2020 року та квитанції №0.0.1601467837.1 від 03 лютого 2020 року позивачем сплачено 2800,00 грн., як оплату за підготовку та подання позову до Херсонського міського суду Херсонської області згідно договору про надання правової допомоги від 28.01.2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача. У зв`язку із зазначеним, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судових витрат понесених позивачем і документально підтверджених, пов`язаних із розглядом справи в суді, а саме: 840,80 грн. - в рахунок відшкодування судового збору та 2800, 00 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved