Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] року у м. Києві померла його баба [PERSON], останнім постійним місцем реєстрації якої було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області. Спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті [PERSON] є її онук, позивач по справі [PERSON], оскільки його мати [PERSON] померла раніше за бабу, а саме [INFO] року. Позивач зазначає, що спадщину він прийняв шляхом подання заяви до Великобагачанської державної нотаріальної контори в шестимісячний строк після смерті баби. На деяке спадкове майно він вже отримав свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала бабі позивача на праві власності. Як зазначає позивач, все своє життя баба позивача [PERSON] проживала зі своїм чоловіком, якого позивач вважав дідом, а мати позивача - її батьком - [PERSON], увесь час вони проживали разом в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської обалсті. У свідоцтві про народження матері позивача [PERSON], яка народилась [INFO], батьком записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Дід позивача [PERSON] працював у колгоспі імені Калініна та після розпаювання отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Його дружина, баба позивача по справі [PERSON] була старша за нього та хворіла - перебувала на його утриманні. Він працював у колгоспі, вів господарство, мав кошти, міг собі дозволити придбати у 1989 році автомобіль КАЗ-608 у колгоспі балансовою вартістю 5759 карбованців. Незадовго до смерті раптово захворів на рак, мати позивача забрала його до себе в м. Київ, де вони проживали і там він [INFO] року помер. Після його смерті баба позивача прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме, заволоділа його речами, документами, автомобілем та іншими речами. Позивач вказує, що поряд з іншим майном, до складу спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, який був виданий на підставі рішення Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області від 25.09.1996 року №277 на ім'я [PERSON] На даний час сертифікат втрачений. Як з'ясувалось вже після смерті баби позивача, вона не уклала офіційно шлюб з дідом [PERSON], а у свідоцтві про народження матері позивача [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) у графі батько хоча і записаний [PERSON], але ці відомості записані зі слів баби. Позивач вважає, що його баба [PERSON] перебувала на утриманні у [PERSON] - її співмешканця, якого мати позивача все своє життя вважала своїм батьком, а позивач по справі - своїм дідом - на момент смерті та проживала разом із ним у с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та прийняла спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до ЦК в редакції 1963 року, але коли позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті баби [PERSON] на право на земельну частку (пай), то вона йому роз'яснила, що потрібно в судовому порядку встановлювати факт перебування на утриманні. Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, баба фактично вступила та заволоділа спадковим майном [PERSON], оскільки забрал всі його речі. На сьогодні спадкова земельна частка (пай), яка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] належить [PERSON], не перебуває в орендних відносинах. Позивач також зазначає, що хоче скористатись своїм правом на спадок, оскільки його баба була на утриманні у [PERSON], який також був батьком матері позивача фактично, а його дідом. Із заявою про встановлення факту, що [PERSON] був батьком матері позивача по справі позивач не може звернутись, оскільки а ні матері, а ні баби вже немає в живих, які могли б бути заявниками про встановлення факту батьківства. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити факт перебування [PERSON], яка померла [INFO] року, на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном; також просиві визнати за ним в порядку спадкування право власності після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] року як за спадкоємцем по праву представлення право на земельну частку (пай) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] як члену КСП «Нива» с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області на підставі сертифікату серії [NUMBER] (а.с.а.с.5-6). В судовому засіданні представник позивача адвокат Ситник О.В. підтримала обґрунтування позовної заяви [PERSON] та заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Представник відповідача у справі Устивицької сільської ради Великобагачанського району в судове засідання не з'явився, від цієї сільської ради надійшли листи про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, Устивицька сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.а.с.53,74,92,108). Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі в судове засідання не з'явився, неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився, неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Ситник О.В., допитавши в судовому засіданні свідків по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, і давши всім доказам у справі належну оцінку приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області та Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що дід позивача по справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.11), останнім місцем проживання якого було [ADDRESS] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому 08 лютого 2000 року (а.с.7). Мати позивача по справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.а.с.11,12), останнім місцем проживання якої було м. Київ, померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 22.05.2007 року (а.с.8). Баба позивача по справі [PERSON] - [PERSON] (а.с.11), останнім місцем проживання якої було [ADDRESS], померла [INFO] року у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві [INFO] року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2015 року виданого та посвідченого виконуючою обов'язки в порядку заміщення завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі під №375, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], 1930 р.н., яка померла [INFO] року, є її онук [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], мати якого [PERSON], померла [INFO] року. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 3,3192 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Великобагачанською РДА Полтавської області 10.11.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №166. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Грошова оцінка вищевказаного спадкового майна на день відкриття спадщини згідно інформації про грошову оцінку земельної ділянки, виданого Відділом Держгеокадастру у Великобагачанському районі 17.11.2015 року за №НВ-5303264982015, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Вартість спадкового майна становить 72301,30 грн. Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації (а.с.10). З довідки, виданої виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №205 від 15.04.2016 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, проживав в [ADDRESS], з [PERSON], [INFO], з якою вони вели спільне господарство (а.с.13). З довідки, виданої виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №212 від 20.04.2016 року вбачається, що земельна частка (пай), яка на підставі сертифікату на праві на земельну частку (пай) (серія [NUMBER]), належить [PERSON], не перебуває в орендних відносинах на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.14). З сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] вбачається, що на ім'я [PERSON], жителя с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] площею 3,67 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області від 25.09.1996 року №277 (а.с.15). З довідки №01-04-02/195 від 19.11.2015 року, виданої виконуючим обов'язки начальника відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Андріященком С.Д. вбачається, що грошова оцінка земельної частки (паю) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, що належала гр. [PERSON], яка перебувала в колективній власності КСП «Нива» Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області з урахуванням коефіцієнту індексації складає 60874,37 грн. (а.с.16). З листа Управління праці та соціального захисту населення Великобагачанської РДА №05-113 від 14.01.2016 року вбачається, що за книгами обліку архівних пенсійних справ архівна справа [PERSON], 1935 р.н., який проживав за адресою с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та помер [INFO] року, не значиться (а.с.17). З листа начальника відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Пєвнєвої О.Я. вбачається, що сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданий гр. [PERSON] (запис №846 в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) КСП «Нива» Великобагачанського району Полтавської області відповідно до рішення Великобагачанської РДА №277 від 25.09.1996 року. На даний час земельна частка (пай) не є незатребуваним і не рахується як відумерла спадщина (а.с.18). Державний нотаріус Кириченко Т.М. постановою від 12.05.2016 року відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на за законом тій підставі, що не доведений факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] (а.с.19). Згідно ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) право на спадкування за законом мають непрацездатні особи, які були на утриманні спадкодавця не менше одного року до дня його смерті. З архівної довідки №01-22/286 від 06.07.2016 року вбачається, що [PERSON] продано автомобіль марки КАЗ - 608 держ. [NUMBER] балансовою вартістю 5759 крб. (а.с.20). З архівної довідки №01-22/271 від 06.07.2016 року вбачається, що [PERSON], жителю с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області надано земельну ділянку №648 площею 3,10 га (а.с.21). З повідомлення №01-09/662 від 08.09.2016 року, копії заяви [PERSON] та інформаційної довідки зі спадкового реєстру та реєстру заповітів, наданих виконуючою обов'язки нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори-державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. вбачається, що після померлої [INFO] року [PERSON], останнім постійним місцем проживання якої було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області відкрита спадкова справа №177/2010. 29.04.2010 року заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] подав онук - [PERSON] як спадкоємець по праву представлення на долю померлої [INFO] року матері - [PERSON] Згідно даних зі Спадкового реєстру на ім'я [PERSON] спадкова справа за №1795/2007 заведена в Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі. 09.12.2015 року на ім'я [PERSON] видано 1 (одне) свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку: пл.3,3192 га. 17.12.2015 року до Великобагачанської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] з проханням отримати спадщину після померлого [INFO] року [PERSON], у якого була на утриманні [PERSON] Перевіркою встановлено, що у Великобагачанській державній нотаріальній конторі спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] відсутня; заповіт від імені [PERSON] також відсутній. 12.05.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що не доведений факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] Заяви від інших спадкоємців та претензії від кредиторів не надходили (а.с.а.с.43-51). Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, з урахуванням вищевикладених обставин та того, що мати позивача у справі [PERSON] померла раніше матері своєї матері [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем майна своєї баби [PERSON], яка померла [INFO] року згідно ст.1266 ЦК України. З повідомлення №7068/02-14 від 18.10.2016 року, копії заяви [PERSON] про прийняття спадщини та інформаційної довідки зі спадкового реєстру та реєстру заповітів, наданих завідувачем Дванадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що після померлої [INFO] року [PERSON], 16.10.2007 року, 04.12.2007 року з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої [PERSON], якому 07.12.2007 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 8-10173 на частку (100%) статутного фонду у ПП «Науково-медичний центр «Афродіта»; інші заяви та претензії кредиторів до даної нотаріальної контори не надходили (а.с.а.с.75-80). Тобто, позивач у справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті. З виписки з погосподарського обліку Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-21/416 від 04.10.2016 року вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги №7 за 1990 рік, особовий рахунок [NUMBER] за адресою [ADDRESS] проживали: [PERSON], [INFO] Відповідно до записів погосподарської книги №7 за 1991-1995 роки, особовий рахунок 436 за адресою [ADDRESS] проживали: [PERSON], [INFO] Відповідно до записів погосподарської книги №7 за 1996-2000 роки, особовий рахунок 419 за адресою [ADDRESS] проживали: [PERSON], [INFO] (а.с.73). Згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Згідно п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Допитані в судовому засіданні в якості свідків діючий секретар Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] та колишній секретар даної сільської ради (яка працювала на даній посаді з 1988 року по 2015 рік) [PERSON] вказала про те, що [PERSON] та [PERSON] все життя проживали разом в [ADDRESS] Великобагачанського району, разом вели спільне господарство, їх спільною донькою була [PERSON], сином якої є [PERSON] Вказали, що [PERSON] була старша за [PERSON] і в силу стану здоров'я перебувала на його утриманні і після смерті [PERSON] прийняла все належну йому майно; також вказали про те, що [PERSON] та [PERSON] не були офіційно одружені вони дізналися вже після смерті цих осіб, що для всіх було несподіванкою, при цьому, громадянин [PERSON] був такий один на території Устивицької сільської ради. Свідок [PERSON] та свідок [PERSON] звернули увагу на те, що згідно даних погосподарського обліку [PERSON] рахувалася одна, однак чому так здійснений облік достеменно пояснити не змогли, однак підтвердили те, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом як чоловік та дружина та те, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] і після його смерті прийняла все належне йому майно. Також, допитані в судовому засіданні в якості свідків-жителі с. Устивиця [PERSON] (яка є рідною сестрою [PERSON].) та [PERSON], будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України підтвердили факт перебування [PERSON], яка померла [INFO] року, на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. При цьому, дані свідки також вказували про те, що за життя [PERSON] часто хворіла. Те, що [PERSON] та [PERSON] проживали постійно разом і [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] також підтвердила при допиті в якості свідка жителька с. Устивиця [PERSON], яка з 1986 року працювала фельдшером Устивицької дільничної лікарні Великобагачанського району Полтавської області. Згідно Акту депутата Устивицької сільської ради Великобагачанського району [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 19.12.2016 року, дані особи в Акті письмово підтверджують те, що в с. Устивиця Великобагачанського району проживали разом приблизно з 1960 років [PERSON] та [PERSON], мали спільну доньку [PERSON], яка народилася і виросла в с. Устивиця; вказують, що дана сім'я мала свій будинок, вони разом вели спільне господарство; коли їх доньку навчалася, [PERSON] та [PERSON] виховували внука [PERSON] (а.с.114). Отже, з сукупності даних свідчень осіб та відомостей, що викладені в акті від 19.12.2016 року вбачається, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року, при цьому, в порядку ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), [PERSON] прийняла спадщину після його смерті шляхом спільного проживання з [PERSON] та шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. Відповідно до пп.4,5 Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України (в редакції 2003 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до положень частин 1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз даних положень СК України дає підстави дійти до висновку, що положення ст.3 СК України окреслюють загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю (спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки). Згідно роз'яснень, що викладені в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України, пунктів 4-5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.10,11,57,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі в сукупності з показаннями свідків, що узгоджуються між собою (тобто письмові докази та показання даних свідків), не входять між собою у суперечність і об'єктивно підтверджують факт перебування [PERSON], яка померла [INFO] року, на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Отже, виходячи з вищевикладеного та об'єктивного підтвердження як наведеними письмовими доказами, так і в сукупності показань свідків, виходячи з положень ст.ст.10,11,57,60 ЦК України суд вважає, що є доведеним факт перебування [PERSON], яка померла [INFO] року, на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Виходячи зі змісту п.1 прохальної частини позовної заяви [PERSON] (позовна вимога), того, що стороною позивача у справі доведено факт перебування [PERSON], яка померла [INFO] року, на утриманні [PERSON], який помер [INFO] року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, [PERSON] є належним спадкоємцем після смерті [INFO] року [PERSON], того, що нотаріусом [PERSON] було відмовлено у оформлені спадкового майна після смерті [PERSON] (як вбачається з позовної заяви щодо даної земельної частки (паю) та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що є підстави для визнання за [PERSON] в порядку спадкування після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] року як за спадкоємцем по праву представлення права на земельну частку (пай) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, яке належало [PERSON] як члену КСП «Нива» с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області на підставі сертифікату серії [NUMBER]. На підставі викладеного та

Outcome: approved