Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 24850,33 грн. за кредитним договором б/н від 01.12.2010 року, яка складається з наступного: - 13969,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 8921,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1159,54 грн. процентна складова, а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.12.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 14200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач, в порушення умов договору та вимог діючого законодавства, своєчасно не надавала банку кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, внаслідок чого станом на 28.02.2015 року має заборгованість 24850,33 грн., яка складається з наступного: - 13969,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 8921,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1159,54 грн. процентна складова. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав повністю, пояснивши, що 01.12.2010 року між сторонами укладено договір, який складається із анкети заяви, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів. Нарахування процентів по кредиту провадилось позивачем у відповідності до умов укладеного договору, а саме з моменту прострочки відповідачем платежів по договору проценти були розраховані виходячи з подвійної процентної ставки за кредитом, що є штрафною санкцією. Зазначені у позові 300 грн. як заборгованість за пенею та комісією є пенею, яка була нарахована згідно п.2.1.1.15.2 та п.2.1.1.15.3 «Умов та правил користування кредитними картками». Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» визнала частково, пояснивши, що, факт укладення договору та розмір заборгованості за кредитом у сумі 13969,00 грн. вона не оспорює. Проте, вважає, що позивачем неправомірно нарахована неустойка (пеня та штрафи) на суму заборгованості, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» накладений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями на час проведення антитерористичної операції громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому КМУ переліку, де провадилася антитерористична операція. А тому нараховані банком штрафні санкції стягненню не підлягають. Крім того, умовами кредитного договору була встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 2,5 % на місяць, а отже умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку процентна ставка не відповідає умовам Договору і є більшою ніж 2,5 % на місяць. Просила у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 300 грн., штрафу у розмірі 500 грн., штрафу у розмірі 1159,54 грн., процентів за користування кредитом у сумі 8921,79 грн. відмовити. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01 грудня 2010 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» та виявила бажання про оформлення на її імя банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві погоджено вид кредитки Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», кредитний ліміт 300 грн. ( який у подальшому було збільшено до 14200 грн.), базова відсоткова ставка по кредиту 2,5% в місяць на залишок заборгованості. У заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення і згоди з умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, а також підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування в ПриватБанку та зобовязалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно знайомитись з їх змінами на сайті ПриватБанку. При порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором більше, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» на прикладах розрахунку суму виплати за використання кредитних коштів ознайомлена (а.с.6-7). Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконала, з 24 квітня 2014 року платежів за договором не здійснювала. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором від 01.12.2010 року, укладеного між сторонами у справі, станом на 28.02.2015 року (а.с. 4-5), а також з письмових пояснень позивача (а.с. 68-76) вбачається, що нарахована позивачем заборгованість за кредитом складає 13969,00 грн., заборгованість за процентами складає 8272,18 грн., заборгованість за пенею складає 300 грн., заборгованість по судовим штрафам 1659,54 грн., загальна сума заборгованості складає 24850,33 грн. При цьому із розрахунку заборгованості вбачається, що з 30 травня 2014 року проценти нараховувались позивачем у подвійному розмірі, а саме у розмірі більше ніж 2,5% на місяць, що підтверджено представником позивача у судовому засіданні. Однак, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить (а.с.7). Отже, підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22.09.2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16.10.2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Одночасно, суд вважає безпідставними посилання представника позивача на ту обставину, що подвійний розмір процентної ставки застосований як штрафна санкція за порушення відповідачем зобовязань за договором, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка у подвійному розмірі застосована як плата за користування кредитом, а не як штрафна санкція. З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, вбачається, що нею погоджена процентна ставка по кредиту 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Отже, проценти за користування кредитом, за період з 30.05.2014 року по 28.02.2015 року виходячи з базової процентною ставки 2,5% на місць повинні дорівнювати: - з 30.05.2014 року по 01.06.2014 року 2 дні х (2,5%/30днів) х13969,00 грн. = 23,28 грн. -з 01.06.2014 року по 28.02.2015 року 8 місяців х 2,5% х13969,00 грн. = 2793,80 грн. Всього розмір відсотків за період з 30.05.2014 року по 28.02.2015 року становить: 23,28 грн.+2793,80 грн. = 2817,08 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем із процентної ставки 2,5% на місяць до 30.05.2014 року у розмірі 555,20 грн. Отже, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 2817,08 грн. + 555,20 грн.= 3372,28 грн. Крім того, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Одночасно, суд не приймає до уваги посилання позивача на розпорядження КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження КМ України від 30.10.2014 року № 1053-р», яким зупинена дія розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, згідно якої затверджений перелік населених пунктів в зоні АТО з наступних підстав. Зміст правової конструкції зупинення дії нормативного акту передбачає, що зупинений акт не є скасованим, а не підлягає застосуванню саме після його зупинення. Тобто, до набрання чинності розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року, розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р діяло певний період часу та визначало перелік населених пунктів в зоні АТО. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Тому проведення антитерористичної операції на територіях, визначених розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, суд визнає загальновідомими, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованою за адресою: [INFO]. Відповідно до розпорядження КМУ № 1053-р м. Костянтинівка входить до зазначеного переліку. Таким чином, без врахування нарахованих пені та штрафів, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 01.12.2010 року становить 17341,28 грн., яка складається з наступного: 13969,00 грн. заборгованість за кредитом; 3373,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.12.2012 року у загальному розмірі 17341,28 грн. Тож, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, пропорційно задоволених вимог, присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial