Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості по оплаті за навчання у розмірі 3 190,00 грн., та про вирішення питання про розподіл судових витрат. Позов обґрунтований тим, що 31.08.2017 р. між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] для [PERSON] укладено Договір №075- 1/ про надання освітніх послуг. 10.08.2017 р. Наказом Запорізького національного технічного університету №324-С «Про зарахування на навчання» на підставі правил прийому до Запорізького національного технічного університету в 2017 році та рішення приймальної комісії від 10.08.2017, протокол №40 [PERSON] зараховано з 01.09.2017 студенткою першого курсу заочної форми навчання на навчання за освітнім ступенем «бакалавр» на основі повної загальної середньої освіти за спеціальностями за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб на факультет: Економіки і управління, спеціальність: 075 «Маркетинг». 14.11.2018 р. наказом Запорізького національного технічного університету №510-С «Про особовий склад студентів» відраховано з факультету економіки і управління, заочної форми навчання за невиконання навчального плану та порушення умов контракту [PERSON] , студентку 2 курсу, навчання за освітнім ступенем «магістр», група ФЕУз-417 (за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб), спеціальність 075 «Маркетинг (маркетинг)» з 14.11.2018 (до занять у 3 семестрі 2018/2019 н.р. не приступала). Як зазначається позивачем при зверненні до суду на момент подання позовної заяви у [PERSON] наявна заборгованість по оплаті за навчання в сумі 3 190,00 грн., що підтверджується розрахунком з особової картки відповідача. Згідно з п. 15 Договору він розривається: за згодою сторін; у разі неможливості виконання стороною Договору своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно- правових актів, що змінили умови, встановлені Договором щодо освітньої послуги, і незгоди з будь-якої із сторін внести зміни до Договору; у разі ліквідації виконавця, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування з навчального закладу одержувача згідно із законодавством; за рішенням суду, в разі систематичного порушення або невиконання однією із сторін умов Договору. Навчання Замовника-студента, його відрахування з університету та поновлення його статусу здійснюється на загальних підставах, визначених законодавством і чинним в університеті нормативними актами (п. 17 Договору). Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору, (п. 18 Договору). Відповідач позов не визнав, посилався на те, що [PERSON] не навчалася; відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, 31.08.2017 р. між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] для [PERSON] укладено Договір №075- 1/ про надання освітніх послуг (а.с. 6), згідно з яким виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги: здобуття вищої освіти. Укладаючи договір сторони за ним погодили права та обов`язки, а також серед іншого можливість дострокового розірвання договору та порядок повідомлення про розірвання договору за власною ініціативою: відповідно до абз. 2 п. 4 договору в разі, якщо замовник за власною ініціативою вирішить з будь-яких причин достроково розірвати цей договір, він зобов`язаний повідомити про це виконавця в письмовій формі не пізніше як за 10 календарних днів до дати розірвання цього договору. Повідомлення про дострокове розірвання подається замовником до університету особисто, а у випадку надсилання засобами поштового зв`язку, справжність підпису замовника у повідомленні засвідчується нотаріально. Відповідно до п. 6 договору одержувач зобов`язаний дотримуватися обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту». Відвідувати заняття, які передбачені розкладом (своєчасно сповіщати виконавця про поважні причини відсутності на заняттях) та виконувати у встановлені терміни всі види занять, передбачені цивільними планами. Щодо плати за надання освітніх послуг, то, укладаючи договір, сторони визначили її в розмірі 28 800,00 грн.: 6 380 грн. - 1-й навчальний рік, 6 930,00 грн. - 2-й навчальний рік, 7 590,00 грн. - 3-й навчальний рік, 7 900,00 грн. - 4-й навчальний рік. Відповідно до п. 11 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього договору сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. Згідно з п. 12 договору у разі дострокового розірвання договору внаслідок порушення виконавцем договірних зобов`язань або з ініціативи замовника, у разі відрахування одержувача освітньої послуги (крім випадків, коли одержувач відрахований у зв`язку з невиконанням обов`язків, визначених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту» та абзацу 2 п. 6 цього договору) кошти, що були внесені замовником як плата за надання освітньої послуги, повертаються йому в обсязі оплати частини послуги, не наданої на дату розірвання договору. Освітні послуги, передбачені цим договором, вважаються наданими до терміну видання наказу про відрахування одержувача. Відповідно до п. 13 договору у разі дострокового розірвання договору у зв`язку з порушенням замовником договірних зобов`язань або невиконанням одержувачем обов`язків, визначених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту», кошти, що були внесені замовником, залишаються у виконавця та використовуються для виконання його статутних завдань. Як встановлено судом на підставі відповідного наказу (а.с. 7) 10.08.2017 р. Наказом Запорізького національного технічного університету №324-С «Про зарахування на навчання» на підставі правил прийому до Запорізького національного технічного університету в 2017 році та рішення приймальної комісії від 10.08.2017, протокол №40 [PERSON] зараховано з 01.09.2017 студенткою першого курсу заочної форми навчання на навчання за освітнім ступенем «бакалавр» на основі повної загальної середньої освіти за спеціальностями за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб на факультет: Економіки і управління, спеціальність: 075 «Маркетинг». 14.11.2018 р. наказом Запорізького національного технічного університету №510-С «Про особовий склад студентів» (а.с. 7) відраховано з факультету економіки і управління, заочної форми навчання за невиконання навчального плану та порушення умов контракту [PERSON] , студентку 2 курсу, навчання за освітнім ступенем «магістр», група ФЕУз-417 (за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб), спеціальність 075 «Маркетинг (маркетинг)» з 14.11.2018 (до занять у 3 семестрі 2018/2019 н.р. не приступала). Відповідно до особистої картки студента/слухача (а.с. 8) у [PERSON] наявна заборгованість по оплаті за навчання в сумі 3 190,00 грн., яка несплачена [PERSON] не зверталася із заявою до виконавця про дострокове розірвання договору. Правовідносини виникли із цивільних прав та обов`язків, що виникли 31.08.2017 р. на підставі договору №075- 1/ про надання освітніх послуг. Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Виходячи зі змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 5 ЦПК України застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Як встановлено судом, позивач обрав передбачений п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України спосіб захисту цивільного права, обґрунтовуючи позов невиконанням з боку відповідача зобов`язання за договором про надання освітніх послуг від 31.08.2017 р. За ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Як встановлено судом, відрахування [PERSON] мало місце через те, що вона з 14.11.2018 р. до занять у 3 семестрі 2018/2019 н.р. не приступала: невиконання навчального плану та порушення умов контракту, що є порушенням обов`язків одержувача освітньої послуги (п. 6 договору від 31.08.2017 р.). За ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Укладаючи договір, сторони за ним погодили усі істотні умови, у тому числі право замовника достроково розірвати договір, та порядок письмового повідомлення про дострокове розірвання договору (п. 4 договору). Позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, надав суду докази в порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують позовні вимоги, та інші обставини, що мають значення для справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Підстави для збирання судом доказів в даній справі відсутні (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). Відповідач не скористався правом достроково розірвати договір. Доводи відповідача не спростовують висновків суду, зазначених вище. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Утім, з боку відповідача було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої складає 3 190,00 грн., у зв`язку з чим вочевидь порушення з боку відповідача прав позивача за договором від 31.08.2017 р. Таким чином, для суду з метою поновлення порушених прав позивача вбачаються підстави для ухвалення рішення про присудження до стягнення на користь позивача з відповідача зазначеної вище суми заборгованості. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: approved