Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Звернувшись з уточненим позовом, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання як непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та довічно протягом її життя. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог вказала, що вона народилась 13 вересня 1956 року. На день подачі позову її вік складає повних 60 років. З 27.11.2001 року вона є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності. На сьогоднішній день окрім пенсії по інвалідності, інших джерел доходів у неї не має. Вона є одинокою жінкою та мешкає одна, іншого близького чоловіка, який може допомагати та підтримувати її матеріально у неї не має. Пенсія, яку вона отримує, не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання. Окрім того, вона хворіє та знаходиться на обліку в Дніпропетровському обласному онкологічному диспансері, проходить постійні обстеження та лікування. В період з 2001 року по 2017 рік їй було проведено 9 операцій. [PERSON], який є її єдиним сином, працездатний, має вищу освіту, мешкає у Республіці Білорусь, має мінливий дохід, іноді працює за договорами цивільно-правового характеру. Вважає, що відповідач зобов'язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу у твердій грошовій сумі на її утримання. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засідання уточнений позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник позивача [PERSON] також підтримала уточнений позов та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що позивачка, не дивлячись на свою хворобу, працює, отримує прибуток, що дозволяє їй не тільки утримувати себе і забезпечувати необхідними ліками, але й робити ремонтні роботи в квартирі. Протягом тривалого часу, він не працює, не має жодного прибутку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його родина займається вирощуванням овочів та розведенням худоби не за для отримання прибутку, а виключно для забезпечення родини продуктами харчування. Також пояснив, що до 18 років його виховувала і утримувала бабуся, а позивачка [PERSON] ухилялась від виконання батьківських обов'язків. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] також заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] Згідно довідки про склад сім'ї від 12.01.2017 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є пенсіонером з 27.11.2001 року, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER]. Відповідно до довідки МСЕК № 068077, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, безстроково. Згідно з довідкою Дніпродзержинського об'єднаного УПФУ Дніпропетровської області від 04.04.2017 року № 1095, [PERSON] за лютий-квітень 2017 року отримувала пенсію у розмірі 1356,83 грн., всього у розмірі 4070,49 грн. Згідно з довідкою Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 17.05.2018 року, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності за листопад-грудень 2017 року, січень-квітень 2018 року у розмірі 1481,50 грн., всього у розмірі 8889,00 грн. [PERSON] перебуває на обліку в ОДВ КЗ «Кам'янська МЛ № 9» ДОР» з 07.10.2001 року з діагнозом: злоякісна синовіома м'яких тканин с/з правого стегна, що підтверджується довідкою від 11.09.2017 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою відповідача. До 7 років вони всі мешкали разом, потім позивачка розлучилась. [PERSON] проживав з бабусею, яка його утримувала і виховувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була класним керівником [PERSON] За час навчання у школі, матері відповідача ніколи не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача. [PERSON] не працює, має мінливий дохід, вони мають на утриманні двох неповнолітніх дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка [PERSON] її племінниця. Вона утримувала та виховувала свого сина [PERSON], слідкувала за його навчанням, оплачувала весілля. Вона потребує матеріальної допомоги, перенесла декілька операцій, має злоякісну пухлину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачку знає з 1982 року. [PERSON] піклувалась про сина, приділяла йому увагу, завжди брала його з собою. [PERSON] допомоги матері не надає, хоча вона онкохвора, не працює, потребує матеріальної допомоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка є його рідною сестрою. Відповідач [PERSON] мешкав у бабусь почергово, останнім часом мешкає в Республіці Білорусь, куди переїхав за станом здоров'я. Здебільшого його утримувала бабуся, частково утримувала і мати [PERSON] Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідачем не доведено, що [PERSON] ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків. Рішення щодо позбавлення батьківських прав останньої не приймалось. Відсутні також інші докази, а саме відповідні рішення органу опіки і піклування, служби у справах дітей на підтвердження ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч.1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов'язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial