Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Звернувшись до суду із цим позовом, у судовому засіданні позивач його вимоги підтримав та пояснив, що віну 1983 році працював зоотехніком Племзаводу «Літинський» с. Громадське Літинського району Вінницької області. У липні 1983 року оформився на пенсію по інвалідності та у вересні 1983 року звільнився із роботи. [PERSON] пояснив, що після звільнення із роботи та оформлення пенсії по інвалідності він залишався членом цього господарства. Після того, як було видано Указ Президента про приватизацію у господарстві складалися списки осіб, що мали право на земельну частку ( пай) та майновий пай, однак його до цього списку не включили, в результаті чого він не отримав земельну частку ( пай) та майновий пай у цьому підприємстві, а тому вимагав ухвалити рішення, яким виділити йому земельну частку ( пай) та майновий пай. Представник Громадської сільської ради у судовому засіданні пояснив, що Громадська сільська рада до цього питання жодного відношення не має, а тому не може вирішувати питання по суті спору. Представник Літинської районної державної адміністрації для розгляду справи неодноразово не з»явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд рахує, що справу слід розглянути за його відсутності, ухваливши рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки щодо такого порядку вирішення справи учасники судового розгляду не заперечили. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] звертався то сільської ради про виділення йому земельної частки ( паю) та майнового паю, однак іншим особам, які не були включені до списку надали землю та майновий пай, а йому ні. Причину цьому вони не знають. З»ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, суд рахує, що у задоволененні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст.8 ЗУ « Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 року № 2163- Х11 для спільної участі в приватизації громадяни можуть створювати господарські товариства, в тому числі із членів трудового колективу, в порядку, встановленому законодавством України. Відповідно до ст.1 ЗУ « Про господарські товариства» від 19.09.91 р. № 1576 - Х11 до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Під час розгляду справи беззаперечно доведено, що позивач працював на посаді зоотехніка у Племзаводі «Літинський» в період з лютого до вересня 1983 року, що підтверджується наданою до справи довідкою ( а.с. 4). Довідкою Управління пенсійного фонду України у Літинському району ( а.с. 6, 8) підтверджується, що позивач перебуває на обліку у Літинскому УПФ і отримує пенсію по інвалідності з дитинства, пов»язана з пораненням під час бойових дій в період війни з 10.07.1983 року. Довідкою Племзаводу «Літинський» (а.с. 4), яку надав позивач та не заперечив у судовому засіданні щодо її змісту, з»ясовано, що він звільнився з роботи у вересні 1983 року. Племзавод «Літинський» було приватизовано відповідно до вказаного ЗУ «Про приватизацію державного майна» та реформовано із державного підприємства у господарське товариство після набрання чинності ЗУ « Про приватизацію державного майна», тобто після 04.03.1992 року, що свідчить про те, що позивач на той час приватизації не був членом трудового колективу Племзаводу « Літинський» Отже, ураховуючи, що Племзавод « Літинський» на час звільнення з роботи позивача був державним підприємством та реформований шляхом приватизації в ВАТ « Племзавод Літинський, тобто в господарське товариство після 04.03.1992 року, то вказана обставина стверджує те, що позивач на час приватизації та розпаювання земель не був членом цього товариства, а відтак, не мав права на майновий пай та обґрунтовано не внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку ( пай). Пояснення допитаних у судовому засіданні свідків суд до уваги не бере, так як такі пояснення не мають значення для вирішення справи.

Outcome: dismissed