Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Зміст позовних вимог: Адвокат Кузнецов А.І., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ГУ НП в Харківській області, Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби, Слідчого відділення № 1 СВ Харківського районного управління поліції № 2 старшого лейтенанта поліції Резуненка О.Є., в якому просить стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.04.2019 на авто дорозі «Харків - Старий Салтів» в с. Михайлівка, Харківського району Харківської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі водія автомобіля «ГАЗ- 3110» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . По зазначеному факту Липецьким ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області порушено кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019220770000222 від 23.04.2019, за попередньою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудове розслідування по кримінальному провадженню здійснює слідчий відділення № 1 СВ Харківського районного управління поліції № 2 старший лейтенант поліції Резуненко О.Є. Кондратенка М.Б. було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 25.05.2020. Протягом року орган досудового розслідування не здійснював жодних слідчих дій, а також по теперішній час продовжує ігнорувати клопотання потерпілої сторони щодо всебічного розгляду справи з метою притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. З моменту внесення відомостей до ЄРДР (23.04.2019р.) до червня 2020р., слідчий не призначив судово-медичну експертизу щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які завдані потерпілому [PERSON] під час цієї дорожньо-транспортної пригоди. Після неодноразових скарг до керівництва відділу поліції була призначена зазначена експертиза, яка встановила у Позивача середню ступень тяжкості тілесних ушкоджень (висновок експерта № 09/1170-С/2020 від 19.06.2020р.). Також лише через рік 25.05.2020р. [PERSON] було визнано потерпілим і допитано в якості потерпілого. Щодо неправомірних дій органу досудового розслідування, зазначив, що у липні 2020р. до Харківської місцевої прокуратури № 6 подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, за результатами якої прокуратурою надано відповідь за вих. № 04-23-1284-19 від 17.07.2020р., що процесуальним керівником надані письмові вказівки слідчому щодо виконання ряду слідчих (розшукових) дій. В листопаді 2020р. до Харківської місцевої прокуратури № 6 подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, за результатами якого прокуратурою надано відповідь за вих. № 04-23-1284-19 від 30.11.2020р., що процесуальним керівником в порядку ст. 36 КПК України надані письмові вказівки слідчому щодо виконання ряду слідчих (розшукових) дій, а також направлено листа щодо ініціювання питання про відсторонення слідчого від досудового розслідування. В подальшому вказівки процесуального керівника так і не виконані слідчим та його не притягнуто до відповідальності, не відсторонено від проведення досудового розслідування. Представником потерпілого по теперішній час подаються клопотання в порядку ст. 220 КПК України, які ігноруються слідчим, не надаються у встановлені строки відповідні постанови про відмову або про задоволення цих клопотань, в наслідок чого його бездіяльність неодноразово оскаржується в судовому порядку. Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.01.2021р. у справі № 635/4262/20 (провадження № 1-кс/635/5/2021) скаргу адвоката Кузнецова А.І. задоволено та зобов`язано слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області розглянути клопотання адвоката від 21.11.2020. Зазначена ухвала суду також була проігнорована і не надано жодної відповіді, в наслідок чого було повторно подано скаргу до суду щодо дій та бездіяльності слідчого, де ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.03.2021р. у справі № 635/4262/20 провадження № 1-кс/635/313/2021) скаргу адвоката Кузнецова А.І. задоволено та зобов`язано слідчого відділення № 1 СВ Харківського районного управління поліції № 2 розглянути клопотання адвоката від 21.11.2020р. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.03.2021р. у справі № 635/4262/20 (провадження № 1-кс/635/314/2021) скаргу адвоката Кузнецова А.І. задоволено та зобов`язано слідчого відділення № 1 СВ Харківського районного управління поліції № 2 розглянути клопотання адвоката від 19.01.2021р. 30.03.2021р. до Харківської місцевої прокуратури № 6 подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, за результатами якого прокуратурою надано відповідь за вих. № 04-23-1284-19 від 16.04.2021р., що процесуальним керівником в порядку ст. 36 КПК України надані письмові вказівки слідчому щодо виконання ряду слідчих (розшукових) дій. В подальшому вказівки прокурора так і не виконані слідчим і останнього не притягнуто до відповідальності. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.04.2021р. у справі 635/4262/20 (провадження № 1-кс/635/668/2021) скаргу адвоката Кузнецова А.І. задоволено та зобов`язано слідчого відділення № 1 СВ Харківського районного управління поліції № 2 розглянути клопотання адвоката від 29.03.2021р. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.05.2021р. у справі № 635/4262/20 (провадження № 1-кс/635/669/2021) скаргу адвоката Кузнецова А.І. задоволено та встановлено слідчому відділення № 1 СВ Харківського районного управління поліції № 2 строк тривалістю 5 днів провести необхідні слідчі дії, які також були проігноровані і не виконані. Таким чином, позивач вважає, що в діях слідчого Резуненка О.Є. є ознаки бездіяльності, що в свою чергу сприяє вчиненню свавілля під час несення служби такою особою та виконання покладених на нього обов`язків. Крім того, до теперішнього часу не притягнуто до кримінальної відповідальності особу, яка вчинила зазначене правопорушення, в наслідок чого позивач [PERSON] не може отримати страхове відшкодування або стягнути матеріальну і моральну шкоду від винної особи, оскільки досудове розслідування носить формальний характер, в якому не здійснюються жодні слідчі або розшукові дії. Вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних хвилюваннях, які він зазнав у зв`язку із потраплянням у ДТП, а також пошкодженням його транспортного засобу, який був єдиним його засобом пересування. У зв`язку із повним знищенням автомобіля позивач не має можливості вільно пересуватись на своєму автомобілі, який по сьогоднішній час знаходиться в неробочому стані та взагалі відновленню не підлягає. Окрім того, Позивач є літньою людиною і тому всі хвилювання та зусилля, полягали у зміні нормального життєвого ритму у зв`язку з необхідністю неодноразово звертатись до правоохоронних та судових органів за захистом своїх прав, гарантованих законом, що підтверджується вищенаведеними ухвалами суду. Позивач був змушений змінити свій звичайний день, оскільки витратив безліч часу на поїздки до органу досудового розслідування, експертів щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, страхової компанії, станцій технічного обслуговування, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який би міг бути витрачений на сім`ю. Через такі обставини, змінився нормальний життєвий уклад позивача та його сім`ї. Вважає, що діями відповідача та третіх осіб, а саме тривалої бездіяльності посадових осіб, пов`язаних з невиконанням своїх обов`язків, не проведенні комплексу дій, передбачених КПК України, щодо притягнення винної особи до кримінальної відповідальності потерпілому заподіяно значної моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, розмір моральної шкоди Позивач оцінює у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень. 03.08.2021 від представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області поступив відзив на позовну заяву, в якому у позові [PERSON] просять відмовити. Казначейство не погоджується з позовом [PERSON] , виходячи з наступного. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Держава бере участь у справі як відповідач через органи державної влади, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів Казначейства не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки Казначейство не є тим суб`єктом який порушив права чи інтереси позивача. Зазначене підтверджується постановою Верховного Суду від 27.11.2019 по справі №242/4741/16-ц. Отже, позивач помилково визначив, що Казначейство є належним відповідачем у цій справі та несе відповідальність за шкоду завдану незаконними діями органів, що здійснюють ОРД, органів досудового розслідування , прокуратури і суду. Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.201 І № 845 (із змінами) (далі-Порядок) відшкодування шкоди здійснюється Казначейством, за бюджетною програмою для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб (КПКВ 3504030). Отже, Казначейство відповідно до законодавства є органом, який здійснює списання коштів з державного бюджету у встановленому Порядку. При цьому, необхідності зазначення у позовних вимогах (рішенні) таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, ЦПК України не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення. Також, у рішеннях, що підлягають виконанню шляхом стягнення спірної суми з Державного бюджету України, судові витрати в справі також підлягають стягненню з Державного бюджету України. Зазначене підтверджується висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 19.06.2018 по справі №910/23967/16. Що стосується завдання позивачу моральної шкоди зазначив, що наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної шкоди. Сам по собі факт, що ухвалами слідчих суддів задовольнялись скарги представника потерпілої особи не підтверджує заподіяння шкоди Позивачу, а також не встановлює наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю та настанням шкоди. Тому, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження шляхом подання відповідних скарг до суду не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача та не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1174, 1176 ЦК України. Викладена правова позиція щодо відшкодування моральної шкоди в результаті оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора в порядку ст. 303 КПК України, викладена у постановах Верховного суду: від 04.07.2018 у справі №641/2328/17; від 23.01.2019 у справі № 638/1413/17; від 28.11.2018 у справі № 638/9055/15-ц; від 28.11.2018 у справі №638/11311/16-ц, від 19.03.2020 у справі N 686/17001/17, від 19.03.2020 у справі N 686/13212/19, від 27.04.2020 у справі N 686/17297/18, від 30.06.2020 у справі N 686/3050/19, від 06.07.2020 у справі N 686/20389/19, від 22.12.2020 у справі № N 686/24223/17, від 14.01.2021 у справі №646/7688/19. Виходячи з приписів законодавства про відшкодування шкоди, розмір відшкодування шкоди повинен визначатись з урахуванням вимог розумності та справедливості такого відшкодування, яке має бути не більш ніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до збагачення позивача за рахунок Держави. 05.08.2021 від відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] . В обґрунтування відзиву зазначено, що право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено законодавцем у статті 23 ЦК України. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Фактичною підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статті 1176 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що ним, як потерпілим по кримінальному провадженню, заявлені клопотання з проханням вчинити певні слідчі (процесуальні) дії, які, на думку позивача, ігноруються слідчим СВ № 1 ХРУП № 2, також у встановлені строки постанови про відмову або про задоволення заявлених клопотань на надаються, в наслідок чого бездіяльність слідчого неодноразово оскаржувалась в судовому порядку. Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.01.2021 у справі 635/4262/20 (провадження №1-кс/635/5/2021) скаргу адвоката Кузнецова А.І. задоволено та зобов`язано слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківські області розглянути клопотання адвоката від 21.11.2020. Зазначена ухвала, на думку позивача, була також проігнорована слідчим і не надано жодної відповіді, внаслідок чого було подано повторну скаргу до суду. Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.03.2021 (провадження № 1-кс/635/313/2021) скаргу адвоката задоволено та зобов`язано слідчого СВ № 1 ХРУП № 2 розглянути клопотання від 21.11.2020. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.03.2021 у справі 635/4262/20 ( провадження № 1-кс/635/314/2021) скаргу адвоката задоволено та зобов`язано слідчого СВ № 1 ХРУП № 2 розглянути клопотання від 19.01.2021. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.04.2021 у справі 635/4262/20 (№ 1-кс/635 668 2021) скаргу адвоката задоволено та зобов`язано слідчого СВ № 1 ХРУП № 2 розглянути клопотання від 29.03.2021. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.05.2021 у справі 635/4262/20 (провадження № 1-кс/635/669/2021) скаргу адвоката задоволено та встановлено слідчому строк тривалістю 5 днів для проведення необхідних слідчих дій, які, на думку позивача, слідчим були не виконані. Позивач вважає, що у зв`язку з бездіяльністю слідчого органу досудового розслідування, він не може отримати страхове відшкодування або стягнути матеріальну і моральну шкоду від винної особи, оскільки досудове розслідування носить формальний характер, в якому не здійснюються жодні слідчі або розшукові дії. Однак, відповідно до отриманої з СВ № 1 ХРУП № 2 інформації про хід кримінального провадження встановлено, що по матеріалам кримінального провадження № 12019220770000222 від 23.04.2019 проводиться досудове розслідування та слідчим виконуються всі слідчі дії, які передбачені чинним Кримінально-процесуальним кодексом України, а саме: проведений огляд місця події, складена схема ДТП; опитаний [PERSON] , в якості потерпілого допитаний [PERSON] , проведена судово-медична експертиза [PERSON] ; проведена судова авто технічна експертиза (технічного стану); призначена транспортно-трасологічна експертиза; проведений слідчий експеримент за участю [PERSON] ; встановлені та допитані в якості свідків інші особи. Крім того, згідно з інформації, яка міститься в журналах вхідної кореспонденції Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за липень 2020 року та за листопад 2020 року до СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області не надходили вказівки з Харківської місцевої прокуратури № 6 по кримінальному провадженню 12019220770000222. 01.12.2020 надійшло клопотання від представника потерпілого - адвоката Кузнецова А.І. від 21.11.2020 (вх.2182), яке слідчим в установлений законом строк було розглянуто та задоволено. Аналогічні рішення слідчим були прийняті в установлений законом строк і по клопотанням представника потерпілого - адвоката Кузнецова А.І. від 19.01.2021 (вх. №97 та № 98). Також, слідчим були виконані ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13.01.2021, 10.03.2021, 20.04.2021 та 26.05.2021. Отже, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться планово, клопотання представника потерпілого - адвоката Кузнецова А.І. розглянуті в установлений чинним Кримінально процесуальним кодексом України строк та прийняті відповідні рішення. Крім того, на сьогоднішній день відсутні будь-які рішення суду, чи прокуратури, якими було б встановлено факт незаконних дій або бездіяльності посадових осіб ГУНП в Харківській області та СВ № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області у відношення до позивача. З приводу посилань позивача про його моральні страждання під час звернення до суду, в порядку визначеному КПК України зі скаргами, можна зазначити наступне, що право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування гарантовано статтею 303-307 Кримінального процесуального кодексу України. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Чинний КПК України не передбачає оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвали слідчого судді про задоволення скарги заявника (потерпілого). Така ухвала є остаточною, не з метою позбавлення слідчого, прокурора права на її перегляд вищою судовою інстанцією та перевірки законності і обґрунтованості ухвали слідчого судді, а задля забезпечення реалізації заявником права на вирішення його заяви (клопотання) у відповідності із нормами процесуального закону, якими регулюється вирішення цього питання. Реалізація позивачами своїх процесуальних прав під час досудового розслідування, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, Крім того, в своїй позовній заяві представник позивача зазначив, що факт звернення до суду в порядку визначеному КПК України зі скаргами, призвели до моральних страждань [PERSON] , яка полягає у душевних хвилюваннях, які він зазнав у зв`язку із потраплянням у ДТП, пошкодженням його транспортного засобу, який був єдиним засобом його пересування. Позивач був змушений змінити свій звичний день, оскільки втратив безліч часу на поїздки до органу досудового розслідування, експертів щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, страхової компанії, станцій технічного обслуговування, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який би міг бути витрачений на сім`ю. Через такі обставини, змінився нормальний життєвий уклад позивача та його сім`ї. З приводу вказаних вимог, необхідно зазначити, що необхідність відвідування позивачем органу досудового розслідування пов`язано, перш за все, з дорожньо- транспортною пригодою за його участю, при якій відбулось пошкодження транспортного засобу. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась не з вини відповідача. Крім того, розслідування кримінального провадження само по собі передбачає поїздки потерпілого не тільки до органу досудового розслідування для проведення відповідних слідчих дій за його (потерпілого) участю з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування, що є завданням кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, а й поїздки до відповідної судово-медичної установи для встановлення не тільки наявних тілесних ушкоджень у потерпілого, а ще й їх ступеню тяжкості відповідним висновком, що у розумінні частини 2 статті 84 КПК України є доказом в кримінальному проваджені, та є обов`язковою ознакою для встановлення складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 КК України. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що причиною відвідування позивачем органу досудового розслідування стала дорожньо- транспортна пригода за його участю, до якої посадові особи ГУНП в Харківській області ніякого відношення не мають. Твердження позивача щодо завдання йому моральної шкоди не підтверджується об`єктивними даними, а саме: - відсутня протиправна поведінка відповідача - відвідування органу досудового розслідування позивачем пов`язано з розслідування кримінального провадження, де останній є потерпілим, на якого, окрім прав, покладені ще 2 обов`язки, передбачені статтею 57 КПК України. Крім того, реалізації позивачем своїх прав, передбачених чинним КПК України (звернення з клопотаннями в порядку статті 220 КПК України або оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування гарантовано статтею 303-307 КПК України) не свідчить про протиправну поведінку з боку відповідача; - відсутній причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди (відповідача) та шкодою, завданою [PERSON] - в даному випадку дії відповідача не можуть бути визнані протиправними, бо відповідачем не вчинено жодних дій, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду, яка в свою чергу потягла негативні наслідки для позивача (душевні хвилювання, пов`язані з потраплянням у ДТП, пошкодження транспортного засобу, який був єдиним засобом пересування позивача, відвідування станцій техобслуговування, не можливість отримати страхове відшкодування). Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювана, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди); - відсутній факт завдання моральної шкоди позивачу- посадовими особами ГУНП в Харківській області не вчинялось жодних дій, спрямованих на завдання шкоди [PERSON] та членам його родини, бо відповідно до статті 23 ЦК У країни моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; - в діях відповідача відсутня вина - відвідування [PERSON] органу досудового розслідування, пов`язано перш за все з розслідуванням кримінального провадження, де останній є потерпілим, який має не тільки права, передбачені чинним КПК України, а й обов`язки. Отже, відповідач зазначає, що в своїй позовній заяві, представник позивача обмежився лише загальними посиланнями на бездіяльність органів досудового розслідування та завданням такою бездіяльністю моральної шкоди, не довівши належними, допустимими та достовірними доказами ні факту наявності такої шкоди, ні погіршення здібностей позивача або позбавлення можливості реалізовувати свої звички і бажання, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків, наявність причинного зв`язку між протиправною бездіяльністю, на його думку, слідчого та можливим завданням такої шкоди. Таким чином, вважає, що представником позивача - адвокатом Кузнецовим А.І. не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями посадових осіб ГУНП в Харківській області та можливою моральною шкодою, на наявність якої вказує позивач. 11.08.2021 від представника відповідача Харківської обласної прокуратури до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій вона просила відмовити позивачу у задоволені позову, посилаючись на те, що в провадженні слідчого СВ Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області (на цей час СВ відділення поліції №1 ХРУП №2 в Харківській області) Резуненка О.Є. перебували матеріали кримінального провадження № 12019220770000222 від 24.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час проведення досудового розслідування Харківською місцевою прокуратурою № 6 (на цей час Харківська окружна прокуратура м. Харкова) неодноразово надавались письмові вказівки слідчому щодо проведення додаткових слідчих (розшукових) дій у повному обсязі та ініціювалось питання щодо заміни слідчого у вказаному кримінальному провадженні. Так, на підставі ч. 2 ст. 36 КПК України 30.11.2020 місцевою прокуратурою перед начальником СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в області Субочевою О.С. ініційовано питання про відсторонення від проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 12019220770000222 слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в області Резуненка О.Є. та призначення у провадженні іншого слідчого, вжиття заходів щодо усунення порушень вимог КПК України у провадженні. За результатами розгляду вказаного листа 07.12.2020 слідчого Резуненка О.Є. відсторонено від проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та доручено іншому слідчому СВ Липецького ВП Харківського ВП. Крім того, згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань у вказаному провадженні неодноразово приймались рішення про закриття провадження та його відновлення. На цей час досудове розслідування триває, з 30.06.2021 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні доручено слідчому СВ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 в області Лучкіну В.В. Одним із найважливіших питань, які підлягають встановленню судом при вирішенні зазначеної категорії справ, є доведеність особою заподіяння їй моральної шкоди, внаслідок протиправних дій, оскільки не будь-які неправомірні дії і не будь-які моральні страждання, як-то тимчасові хвилювання, образи, чи незручності, можуть бути підтвердженням такої шкоди. Таким чином, дії або бездіяльність відповідачів, внаслідок яких було завдано моральної шкоди [PERSON] , є предметом доказування та, відповідно, встановлення, оскільки відсутність такого елементу делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого завдання шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки. Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване ст. 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які слідчий або прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію, 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування забезпечується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду. Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у ній. Наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. При цьому не будь-яке рішення слідчого судді свідчить про протиправність дій державних органів, а мають значення конкретні обставини, встановлені таким рішенням. При встановленні в порядку судового контролю слідчим суддею протиправності дій чи бездіяльності слідчих органів для вирішення питання про відшкодування шкоди необхідним є доведення заподіяння такими діями (бездіяльністю) моральної шкоди та, відповідно, наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою. В позовній заяві [PERSON] вказує на факти неодноразових оскаржень ним бездіяльності слідчого до Харківського районного суду Харківської області. Вивченням ухвал Харківського районного суду Харківської області встановлено, що ними дії або бездіяльність працівників Харківської обласної прокуратури незаконними не визнавались, а зобов`язано слідчого вчинити процесуальні дії. Таким чином, оскаржуючи дії або бездіяльність слідчого позивачем реалізовувалось його право передбачене ст. 303 КПК України. З урахуванням вищевикладеного посилання позивача на задоволення судами його скарг та зобов`язання вчинити певні процесуальні дії, не свідчить про протиправність дій працівників органів Харківської обласної прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи те, що його права та інтереси були поновлені. Крім того, позивачем не надано доказів, які підтверджують причинно - наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) працівників органів Харківської обласної прокуратури та шкодою, яка за його твердженням, йому заподіяна. Факт незгоди позивача з прийнятими посадовими особами органу досудового розслідування та Харківської обласної прокуратури рішеннями, вчиненими ними діями або бездіяльністю, які ним в подальшу були оскаржені в порядку, передбаченому КПК України, не може бути сам по собі правовою підставою для відшкодування йому моральної шкоди. В позовній заяві не надано доказів на підтвердження доводів про заподіяння [PERSON] працівниками Харківської обласної прокуратури моральної шкоди, яка згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 18.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 03.08.2021 поступив відзив представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області. 05.08.2021 поступив відзив представника відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області. 10.08.2021 до суду від представника відповідача Харківської обласної прокуратури надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження. 11.08.2021 до суду від представника відповідача Харківської обласної прокуратури до суду надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 23.04.2019 відбулось ДТП на трасі білі зупинки «Михайлівка» у с. Михайлівка, Харківського району, Харківської області, внаслідок якого [PERSON] отримав перелом ребра, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019220770000222 від 23.04.2019, за попередньою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. (а.с. 11) 25.05.2020 [PERSON] отримано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, що свідчить про визнання [PERSON] потерпілим. 19.06.2021 проведено експертизу № 09/1170-С/2020 від 19.06.2021 щодо визначення у [PERSON] ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. (а.с. 14). 07.07.2020 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , прокурору Харківської місцевої прокуратури № 6 Яковлеву А.С. подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області Резуненко О.Є. по кримінальному провадженню № 12019220770000222 від 23.04.2019, у якій просив взяти під особистий контроль розгляд даного звернення; надати належну правову оцінку діям слідчого Резуненко О.Є. ; в установленому законом порядку вжити заходи реагування, для відновлення порушених прав потерпілого [PERSON] ; зобов`язати процесуального керівника надати слідчому вказівки про призначення судово-медичної;, авто-технічної; авто-товарознавчої експертизи. (а.с. 15) 17.07.20 Харківською місцевою прокуратурою № 6 на скаргу від 07.07.2020 повідомлено, що на даний час досудове розслідування триває, слідчому надані ґрунтовні вказівкі для проведення всіх необхідних та можливих слідчих дій. (а.с. 17) 21.11.2020 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , прокурору Харківської місцевої прокуратури № 6 Яковлеву А.С. подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області Резуненко О.Є. по кримінальному провадженню № 12019220770000222 від 23.04.2019, у якій просив взяти під особистий контроль розгляд даного звернення; надати належну правову оцінку діям слідчого Резуненко О.Є.; в установленому законом порядку вжити заходи реагування, для відновлення порушених прав потерпілого [PERSON] ; надати належним чином засвідчену копію письмових вказівок, які надані слідчому Резуненко О.Є. (а.с. 18) 30.11.2020 Харківською місцевою прокуратурою № 6 на скаргу від 07.07.2020 повідомлено, що місцевою прокуратурою слідчому надавались письмові вказівки для проведення всіх необхідних слідчих дій. Так, слідчим у кримінальному проваджені призначені авто-технічна та трасологічна експертизи, виконання яких на теперішній час триває та надали копію вказівок, які були надані слідчому Резуненко О.Є. в межах кримінального провадження № 12019220770000222. (а.с. 20,21) 21.11.2020 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , подано клопотання слідчому Резуненко О.Є., в порядку ст. 220 КПК України по кримінальному провадженні № 12019220770000222, у якому просив надати інформацію щодо проведення експертиз у даному кримінальному провадженні. (а.с. 22) Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.01.2021 у справі 635/4262/20 (провадження №1-кс/635/5/2021) скаргу адвоката Кузнецова А.І. задоволено та зобов`язано слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківські області розглянути клопотання адвоката від 21.11.2020. (а.с. 24) 19.01.2020 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , подано клопотання слідчому Резуненко О.Є., в порядку ст. 220 КПК України по кримінальному провадженні № 12019220770000222, у якому просив виконати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 13.01.2021. (а.с. 25) Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.03.2021 (провадження № 1-кс/635/313/2021) скаргу адвоката задоволено та зобов`язано слідчого СВ № 1 ХРУП № 2 розглянути клопотання від 21.11.2020. (а.с. 27-28) Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.03.2021 у справі 635/4262/20 ( провадження № 1-кс/635/314/2021) скаргу адвоката задоволено та зобов`язано слідчого СВ № 1 ХРУП № 2 розглянути клопотання від 19.01.2021. (а.с. 31-32) 30.03.2021 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , до прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області Резуненко О.Є. по кримінальному провадженню № 12019220770000222 від 23.04.2019, у якій просив взяти під особистий контроль розгляд даного звернення; надати належну правову оцінку діям слідчого Резуненко О.Є. ; в установленому законом порядку вжити заходи реагування, для відновлення порушених прав потерпілого [PERSON] ; надати належним чином засвідчені копії письмових вказівок, які надані слідчому Резуненко О.Є. (а.с.33) 16.04.2021 Харківською окружною прокуратурою на звернення від 16.04.2021 повідомлено, що місцевою прокуратурою слідчому надавались письмові вказівки для проведення всіх необхідних слідчих дій. У разі невиконання слідчим письмових вказівок прокуратурою буде вирішено питання щодо притягнення останнього до відповідальності. Роз`яснено право звернення до відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 в області для ознайомлення з матеріалами справи у робочі дні з 9-00 по 18-00 години. (а.с. 35) 29.03.2021 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , подано клопотання слідчому Резуненко О.Є., в порядку ст. 220 КПК України по кримінальному провадженні № 12019220770000222, у якому просив призначити в рамках кримінального провадження авто-товарознавчу експертизу колісного транспортного засобу «ГАЗ-3110», д.н.з. [NUMBER] , яка належить потерпілому [PERSON] для визначення ринкової вартості транспортного засобу і його складових, а також розміру вартості матеріального збитку у наслідок цього пошкодження. (а.с. 36) Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.04.2021 у справі 635/4262/20 (№ 1-кс/635/668/2021) скаргу адвоката задоволено та зобов`язано слідчого СВ № 1 ХРУП № 2 розглянути клопотання від 29.03.2021. (а.с. 38) 30.03.2021 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , подано клопотання слідчому Резуненко О.Є., в порядку ст. 220 КПК України по кримінальному провадженні № 12019220770000222, у якому просив виконати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 10.03.2021. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.05.2021 у справі 635/4262/20 (провадження № 1-кс/635/669/2021) скаргу адвоката задоволено та встановлено слідчому строк тривалістю 5 днів для проведення необхідних слідчих дій, а саме вирішити питання щодо проведення слідчого експерименту з учасниками дорожньо-транспортної пригоди із залученням експерта-автотехнічна з урахуванням висновку судово-медичної експертизи та інших необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення. (а.с. 42-43) Відповідно до отриманої з СВ № 1 ХРУП № 2 інформації про хід кримінального провадження на запит Начальника ВПЗ ГУНП в Харківській області майора Маслош С., встановлено, що по матеріалам кримінального провадження № 12019220770000222 від 23.04.2019 проводиться досудове розслідування та слідчим виконуються всі слідчі дії, які передбачені чинним Кримінально-процесуальним кодексом України, а саме: проведений огляд місця події, складена схема ДТП; опитаний [PERSON] , в якості потерпілого допитаний [PERSON] , проведена судово-медична експертиза [PERSON] ; проведена судова авто технічна експертиза (технічного стану); призначена транспортно-трасологічна експертиза; проведений слідчий експеримент за участю [PERSON] ; встановлені та допитані в якості свідків інші особи. Крім того, згідно з інформації, яка міститься в журналах вхідної кореспонденції Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області за липень 2020 року та за листопад 2020 року до СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області не надходили вказівки з Харківської місцевої прокуратури № 6 по кримінальному провадженню 12019220770000222. 01.12.2020 надійшло клопотання від представника потерпілого - адвоката Кузнецова А.І. від 21.11.2020 (вх.2182), яке слідчим в установлений законом строк було розглянуто та задоволено. Аналогічні рішення слідчим були прийняті в установлений законом строк і по клопотанням представника потерпілого - адвоката Кузнецова А.І. від 19.01.2021 (вх. №97 та № 98). Також, слідчим були виконані ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13.01.2021, 10.03.2021, 20.04.2021 та 26.05.2021. Отже, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводиться планово, клопотання представника потерпілого - адвоката Кузнецова А.І. розглянуті в установлений чинним Кримінально процесуальним кодексом України строк та прийняті відповідні рішення. (а.с. 76-78) 18.06.2021 адвокатом Кузнецовим А.І., який діє в інтересах потерпілого [PERSON] , прокурору Харківської місцевої прокуратури № 6, Начальнику ГУ НП в Харківській області, подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області Резуненко О.Є. по кримінальному провадженню № 12019220770000222 від 23.04.2019, у якій просив взяти під особистий контроль розгляд даного звернення; надати належну правову оцінку діям слідчого Резуненко О.Є.; в установленому законом порядку вжити заходи реагування, для відновлення порушених прав потерпілого [PERSON] (а.с. 100-101) З відповіді Харківської окружної прокуратури на адвокатський запит вбачається, що на адресу начальника відділення № 1 СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області направлено лист щодо ініціювання питання про відсторонення слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження та призначити іншого. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій, направлене на повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим , окружною прокуратурою на адресу начальника СУ ГУНП в Харківській області направлено лист щодо усунення виявлених порушень кримінального процесуального законодавства України при проведенні досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні. (а.с. 102-103) З відповіді ГУ НП України в Харківській області, на адвокатський запит, вбачається що з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин, викладених у скарзі, перед керівництвом ГУНП в Харківській області ініційовано проведення службового розслідування. (а.с. 104) З листа слідчого управління ГУ НП України в Харківській області від 31.08.2021 адвокату потерпілого Кузнецову А. повідомили, що за результатами проведеного службового розслідування, складено висновок, затверджений керівництвом СУ ГУНП в харківській області, доводи викладені у його скарзі знайшли своє підтвердження. Так, слідчим Резуненком О.Є. під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019220770000222 за фактом ДТП у повному обсязі не були виконані вказівки Харківської прокуратури № 6 від 17.07.2020 № 04-23/1284-19: не допитані свідки, водій [PERSON] , з останнім не проведений слідчий експеремент та на підстав отриманих показів не призначена автотехнічна експертиза. Крім того, за час здійснення досудового розслідування, слідчим Резуненком О.Є. не проведені транспортно-трасологічна експертиза та автотехнічна експертиза щодо дослвдження технічного стану автомобіля «Mitsubishi Outlander». В свою чергу, останній, відповідно до постанови заступника начальника - начальника СВ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області підполковника поліції Субочевої О.С. від 07.12.2020 був відсторонений від проведення розслідування по даному кримінальному провадженню, що виключало можливість проводити слідчі дії. Вищезазначене вказує на порушення службової дисципліни, що виразилось у неналежному здійсненні досудового розслідування, а саме недотриманні вимог ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 4 т. 40, ст. 220 КПК України, тому старший лейтенант поліції Резуненко О.Є., слідчий відділення № 1 слідчого відділу ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, заслуговує на застосування дисциплінарного стягнення. Слідчого Резуненка О.Є. суворо попереджена про дотримання службової дисципліни та недопущення її порушення у подальшій роботі. За результатами службового розслідування встановлено, за порушення службової дисципліни, що виразилось у неналежній організації здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019220770000222 за фактом ДТП, а саме у недотриманні вимог ст.39 КПК України, підполковник поліції Субочева О.С., яка на даний час, відповідно до наказу ГУНП в Харківській області переміщена на іншу посаду, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності. (а.с. 118-119) Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167, 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду. Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності. При цьому, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб сама по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або матеріальної шкоди. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом. У пунктах 5.4, 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110цс18) вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України. Оскарження позивачем процесуальних рішень органів досудового слідства в порядку кримінального судочинства є механізмом реалізації права на судовий контроль за додержанням прав особи в кримінальному провадженні та скасування таких рішень в судовому порядку не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 643/18479/18, від 27 березня 2019 року у справі № 243/9826/16-ц, від 11 лютого 2019 року у справі № 233/4186/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 646/5224/17, від 26 вересня 2018 року у справі № 638/12068/16-ц, від 04 липня 2018 року справі № 614/2328/17. Висновки суду: Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача, що в силу вимог статті 81 ЦПК України року є процесуальним обов`язком позивача. Посилання позивача на те, що факт звернення до суду в порядку визначеному КПК України зі скаргами, призвели до моральних страждань [PERSON] , яка полягає у душевних хвилюваннях, які він зазнав у зв`язку із потраплянням у ДТП, пошкодженням його транспортного засобу, який був єдиним засобом його пересування, позивач був змушений змінити свій звичний день, оскільки втратив безліч часу на поїздки до органу досудового розслідування, експертів щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, страхової компанії, станцій технічного обслуговування, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який би міг бути витрачений на сім`ю та через такі обставини, змінився нормальний життєвий уклад позивача та його сім`ї, суд вважає такими, що не можуть бути покладені в основу рішення у справі, виходячи із того, що твердження позивача щодо завдання йому моральної шкоди не підтверджується об`єктивними даними, а саме: - відсутня протиправна поведінка відповідача - відвідування органу досудового розслідування позивачем пов`язано з розслідування кримінального провадження, де останній є потерпілим, на якого, окрім прав, покладені ще і обов`язки, передбачені статтею 57 КПК України. - відсутній причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди (відповідача) та шкодою, завданою [PERSON] - в даному випадку дії відповідача не можуть бути визнані протиправними, бо відповідачем не вчинено жодних дій, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду, яка в свою чергу потягла негативні наслідки на які посилається позивач (душевні хвилювання, пов`язані з потраплянням у ДТП, пошкодження транспортного засобу, який був єдиним засобом пересування позивача, відвідування станцій техобслуговування, не можливість отримати страхове відшкодування). - відсутній факт завдання моральної шкоди позивачу - посадовими особами ГУНП в Харківській області не вчинялось жодних дій, спрямованих на завдання шкоди [PERSON] та членам його родини, бо відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; - в діях відповідача відсутня вина - відвідування [PERSON] органу досудового розслідування, пов`язано перш за все з розслідуванням кримінального провадження, де останній є потерпілим, який має не тільки права, передбачені чинним КПК України, а й обов`язки. А оскарження позивачем процесуальних рішень органів досудового слідства в порядку кримінального судочинства є механізмом реалізації права на судовий контроль за додержанням прав особи в кримінальному провадженні та скасування таких рішень в судовому порядку не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди. Таким чином, суд оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог адвоката Кузнецова А.І., який діє в інтересах [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю посадових осіб органу досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки вони є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на вимоги ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, судові витрати, пов`язані з розглядом справи суд вважає необхідним залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed