Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, як представника органу опіки та піклування про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 28.08.2002 року у Ланчинській селищній раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 34 . В шлюбі у них народилися дві дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Більше одного року вони з відповідачем не підтримують жодних сімейних відносин, при цьому діти проживають з нею і фактично вона одна їх забезпечує, а тому вважає, що дітей слід залишити проживати з нею. Стверджує, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Стислий виклад позиції позивача: В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, категорично наполягає на розірвання шлюбу, зазначила, що примирення між ними не відбулося, шлюб носить формальний характер. Просила суд постановити рішення, яким шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, а після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач, зазначив, що він не погоджується на розірвання шлюбу та бажає зберегти сім`ю. Під час розгляду справи ним заявлено вимогу про визначення місця проживання дітей з ним. В подальшому в судове засідання не з`явився, про день , час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить розписка від 01.04.2021 року, яка знаходиться у матеріалах справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, як представник органу опіки та піклування в судовому засіданні 01.04.2021 пояснила, що рішенням виконавчого комітету Ланчинської селищної ради від 18.03.2021 № 43 визначено місце проживання малолітної [PERSON] з матір`ю [PERSON] .. Крім того зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні батька [PERSON] з дочкою. В судове засідання 16.04.2021 року представник не з`явився, однак за підписом селищного голови Н.Данилюк до суду поступила заява про розгляд справи без присутності представника органу опіки та піклування. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2020 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2020 р. провадження по справі зупинено та надано строк три місяці на примирення сторін. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2021 р. провадження по справі поновлено. 01.03.2021 року ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору службу у справах дітей Ланчинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, як представника органу опіки та піклування. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.08.2002 року у Ланчинській селищній раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 34. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 11-12) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складеного комісією Ланчинської селищної ради за адресою [ADDRESS] вбачається, що в кімнатах чисто, прибрано. Створено всі належні умови для проживання , навчання, відпочинку та сну дітей (а.с. 36) Рішенням виконавчого комітету Ланчинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області від 18.03.2021 № 43 визначено місце проживання малолітної [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] та з зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні батька [PERSON] з дочкою ( а. с. 34) Норми права, які застосував суд: Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2020 р. провадження по справі зупинено та надано сторонам строк три місяці на примирення сторін. Однак сторони примирення не досягли, позивач категорично підтримала позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, примирення між сторонами не відбулося. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам позивача. Згідно з ч.2,8,9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч.1ст. 141 СК України Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Після відновлення провадження відповідачем заявлено вимогу про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з ним. Рішенням виконавчого комітету Ланчинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, як органу опіки і піклування від 18.03.2021 № 43 місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] виходячи з інтересів дитини, рекомендовано визначити з матір`ю. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суд насамперед виходить з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримання балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Врахувавши наведені факти, а саме наявність спору між батьками щодо місця проживання доньки, який вони в досудовому порядку вирішити не бажали, а також виходячи з балансу інтересів дитини та її батьків, суд на підставі ст.ст.141,160,161,171 СК, ст.29 ЦК визначив, що встановлення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з матір`ю буде максимально відповідати інтересам дитини. Після досягнення дитиною 14 років вона вправі самостійно визначати своє місце проживання (ч.4 ст.29 ЦК). Отже неповнолітня [PERSON] , [INFO] досягнувши чотирнадцяти років самостійно визначає місце свого проживання, тому у суда відсутні підстави для вирішення вимог про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] -2006р.н. Також суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про залишення після розірвання шлюбу шлюбного прізвище - [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Висновки суду: Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] який зареєстрований 28.08.2002 року у Ланчинській селищній раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 34 необхідно розірвати, визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] з матір`ю, а також після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити - [PERSON] . У відповідності до ст. 141 ЦПК України-з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовій збір в сумі 908 грн. 00 коп за вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, СК України,

Outcome: approved