Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 серпня 2009 року йому належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані його брат [PERSON] та його дружина [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням Межівського районного суду Дніпропетровського області від 24 грудня 2013 року. Згідно з довідкою № 577 від 03.12.2013 року відповідач проживає окремо від чоловіка за адресою: Дніпропетровська область, Межівський район, с. Водолазське, вул. Західна, буд. 35. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин більше одного року не мешкає в спірній квартирі, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України позивач просить визнати її такою, що втратила права користування квартирою № 92 у будинку № 90 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську шляхом зняття її з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду, заперечень проти позову не надала, у зв'язку з чим справу вирішено на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Третя особа - Індустріальний районний відділ у м. Дніпропетровськ Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 серпня 2009 року належить на праві власності квартира [ADDRESS]. 14 вересня 2009 року в зазначеній квартирі була зареєстрована дружина брата позивача [PERSON] Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з копії рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, а також копій довідок від 03.12.2013 року № 577 та № 578 [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2013 року, доказів про наявність поважних причин її не проживання за зазначеною адресою не надала, крім того, на теперішній час відповідач не є членом сім'ї позивача, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 92 у будинку № 90 по вул. Калиновій у місті Дніпропетровську. Відповідно до статті 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved