Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалась на те, що вона та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після народження сина, вони з відповідачем проживали разом недовгий час, сімейні відносини не склалися, та вона з сином переїхала мешкати окремо. В 2014 році, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області, вона разом з сином була вимушена переїхати до м. Суми, а в 2016 році до м. Харкова, де вони проживають на теперішній час. Відповідач залишився проживати у м. Макіївка, Донецької області. В 2007 році Червоногвардійським районним судом м. Макіївки було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини. На підставі виконавчого листа № 2-2380, виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки, було відкрито виконавче провадження № 31401404 у Центрально-Міському відділі ДВС м. Макіївки. Станом на 01.04.2012 року за відповідачем існувала заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 2189,25 грн. Дане виконавче провадження у 2014 році було завершено із поверненням документу стягувачу згідно із п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». З 2012 року відповідач не спілкується із сином, не піклується про нього, не виявляє інтерес до внутрішнього світу дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням. Відповідач свідомо, умисно, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Син вже понад вісім років не бачив свого батька, що стало результатом свідомого вибору відповідача. Відповідач не перебуває в установах по виконанню покарань та слідчих ізоляторах. Відповідач з питання щодо оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання до органів/підрозділів ДМС у встановленому законодавством порядку не звертався. Окрім того, актового запису про смерть [PERSON] не виявлено. Також відповідач до правоохоронних органів з питань неправомірних дій з її боку не звертався. Це є підтвердженням того, що вона не чинила перешкод відповідачу в спілкуванні з дитиною. А з отриманих відповідей можна зробити висновок, що не має поважної причини , яка б заважала відповідачу бачитися та брати участь у вихованні сина. Відповідач свідомо не займається вихованням сина, не виявляє турботу до нього, не цікавиться його розвитком, станом здоров'я, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, що відповідач піклування та турботи відносно дитини не виявляє, дитину не відвідує, матеріальної допомоги не надає, з сином не спілкується. Просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному сайті суду, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, заслухавши думку неповнолітнього [PERSON], який у судовому засіданні пояснив, що він мешкає разом з матір'ю. Батько йому не телефонує та не відвідує, в соціальних мережах з ним не спілкується. Останній раз він бачив батька у 2012 році, а тому вважав, що відповідач має бути позбавлений батьківських прав відносно нього,- Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 10.12.2003 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.08.2004 року (а.с.12,9). Відповідно до довідки від 10.08.2016 року за № [NUMBER] неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Статтею 150 СК України закріплений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1), піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3), поважати дитину (ч.4). Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно (ч.1). Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2). Частиною першої статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, в тому числі в разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2). Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON], 2003 року народження, знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів по справі. Так, з характеристики Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 49 (а.с.66) вбачається, що [PERSON] навчається у школі з 01 вересня 2016 року, зарекомендував себе як дисциплінований, уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну зорову, слухову пам'ять; добре запам'ятовує учбовий матеріал. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському життя школи та класу, у культмасових заходах, у спортивному житті школи. Веселий, товариський, стриманий, добрий, дисциплінований, самостійний. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. [PERSON], [PERSON], приділяє належну увагу вихованню сина, систематично цікавиться успіхами чи проблемами хлопця в навчанні. [PERSON], [PERSON], постійно відвідує батьківські збору, бере активну участь у житті класу та школи. Рідний батько [PERSON] участі в навчальному процесі сина не бере, поведінкою сина не цікавиться. З відповіді Червоногвардійського відділу ДВС м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 14.12 від 19.04.2018 року (а.с.16), вбачається, що за перевіркою АСВП встановлено, що у відділі на виконання перебувало виконавче провадження № 31401404 за виконавчим листом № 2-2380, виданим 14.09.2007 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївка про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини. За витягом встановлено, що станом на 01.04.2012 року заборгованість по аліментах складає 2189,25 грн. 10.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). З листа Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 30.03.2018 року № 2323 (а.с.13), вбачається, що в Адміністрації ДКВС України інформація про перебування в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України [PERSON] відсутня. Відповідач [PERSON] з питань неправомірних дій з боку громадянки [PERSON], 1977 року народження, до органів Національної поліції не звертався, що підтверджується копією листа Немишлянського відділу поліції ГУНП України в Харківській області від 16.03.2018 року № 9аз/119-59/01-2018 (а.с.14). [PERSON], [INFO], з питання щодо оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання до органів /підрозділів ДМС у встановленому законодавством порядку не звертався, що підтверджується копією відповіді Державної міграційної служби України (ДМС) (а.с.15). Висновком Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради від 03.07.2018 року (а.с.63-64) встановлено, що батьки неповнолітнього [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували, батьківство [PERSON] було встановлено відповідно до ст. 126 СК України. Згідно із поясненнями [PERSON], з 2007 року фактичні шлюбні відносини між нею та батьком дитини було припинено, з того часу син [PERSON] мешкає разом з матір'ю. Постійне місце проживання матері з дитиною зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з проведенням АТО сім'я виїхала з Донецької області. З 2016 мати з сином мешкають за адресою: [ADDRESS]. Останнє відоме місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], фактичне місце проживання не відоме. [PERSON] з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні [PERSON] та щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином з боку матері, до Департаменту служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов'язків не надавав. Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України було проведено співбесіду з неповнолітнім [PERSON], який пояснив, що бачив батька в останній раз приблизно у 2012 році, після того жодного зв'язку з ним не підтримував, він не телефонував, не вітав зі святами, не цікавився його життям. Неповнолітній [PERSON] надав особисті письмові пояснення від 11.06.2018, в яких зазначав, що не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Виходячи з наведеного, Департамент служб у справах дітей Харьківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Суд погоджується з даним висновком, оскільки він базується на ретельному з'ясуванні обставин справи. При цьому, допущену у висновку помилку в написанні дати народження дитини, суд вважає технічною та такою, що не впливає на його зміст. Тож, встановивши у судовому засіданні, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, суд вважає необхідним на підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. За таких обставин, позов слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 740,80 грн. На підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України,

Outcome: approved