Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, позивач [PERSON] просить визнати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Бахмут [ADDRESS] , з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2006 року та свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1993 року. У квартирі зареєстрований [PERSON] , який є її правнуком, однак з 03 червня 2014 року у спірному житловому приміщенні не проживає, оскільки виїхав до Російської Федерації. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належній [PERSON] квартирі, остання просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на її матеріальний стан та порушує права як власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, а також надала копії документів, які свідчать про проживання та навчання її сина [PERSON] на території Російської Федерації. Представник третьої особи Літовченко К.В. у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, оскільки малолітній [PERSON] , [INFO] , має реєстрацію місця проживання в іншому приміщенні поза межами України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2006 року та свідоцтва про право власності на житло від 28 червня 1993 року є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки № 1685 від 21 вересня 2018 року, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача, зареєстровані її онука [PERSON] , [INFO] , та правнук [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до акту про не проживання від 19 квітня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2014 року не проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Як видно з наданих відповідачем копій документів, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, яка належить [PERSON] , що видно з копії свідоцтва про реєстрацію за місцем проживання № 2955 від 18 червня 2019 року, виданого УМВС Росії по м. Волзькому, а також навчається у муніципальному загальноосвітньому закладі «Кадетська школа імені Героя Російської Федерації С.А. Солнечникова м. Волзького Волгоградської області» у 2-Б класі, про що свідчить копія довідки № 409 від 25 грудня 2019 року. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік та за наявності реєстрації неповнолітньої дитини в іншому приміщенні, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved