Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Золочівська місцева прокуратура Львівської області в інтересах держави в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області звернулася до суду із вимогою стягнути з [PERSON] на розрахунковий рахунок Гологірської сільської ради №33114331700202, одержувач УДКСУ у Золочівському районі с.Гологори, код ЄДРПОУ 37904735, МФО 825014, 87\~590,12 грн. шкоди, завданої державі. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] працюючи на посаді лісника обходу, не проводив належним чином перевірки стану охорони лісу, не вживав належних заходів щодо попередження та припинення незаконних рубок, не доповідав про факти незаконних рубок, які мали місце у його дільниці, не виявляв осіб, винних у порушенні лісового законодавства, не оглядав місця вчинення рубок лісу, не складав рапортів про стан охорони лісів від самовільних рубок. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обовязків невстановлені особи вчинили незаконну рубку 235 дерев породи «дуб» та «граб», внаслідок чого державі було заподіяно шкоду на суму 87590,12 грн., які повинен відшкодувати саме [PERSON], котрому було ввірено відповідні матеріальні цінності та укладено договір про повну матеріальну відповідальність. У судовому засіданні прокурор Золочівської місцевої прокуратури Львівської області позовні вимоги підтримав та просив задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи Золочівське дочірнє лісогосподарське підприємство ЛГП «Галсільліс» в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання неодноразово не зявився. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день та час слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки та відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про можливість про ведення заочного розгляду справи. Пунктом 2 статті 121 Конституції України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво інтересів держави у судах, має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян і держави, брати участь у розгляді справ за своєю заявою. [PERSON] з 01.02.2001 року працював на посаді лісника обходу №2 Золочівського ДЛГП «Галсільліс», що підтверджується наказом №4 від 01 лютого 2001 року. Згідно Наказу №23-к ДЛГП «Галсільліс» від 19 вересня 2014 року [PERSON] був звільнений з даної посади від 19.09.2014 року за згодою сторін. Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року, винесеним у справі №445/2344/14-к [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.197 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. Даним вироком встановлено, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх обовязків щодо охорони лісу, невстановлені досудовим слідством особи протягом 2014 року в кварталі №23 Золочівського ДЛГП «Галсільліс» вчинили незаконні рубки 235 дерев породи граб та дуб, що було виявлено під час раптової ревізії, проведеної працівниками Золочівського ДЛГП «Галсільліс» та ОКСЛГП «Галсільліс» та вказано в довідці перевірки дотримання вимог лісового та природоохоронного законодавства. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх обовязків Золочівському ДЛГП «Галсільліс» було заподіяно збитки в сумі 87\~590,12 грн. Тобто відповідач внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків стосовно збереження та забезпечення порядку використання природних ресурсів, допустив заподіяння шкоди і ця шкода стала можливою у зв'язку з його протиправними діями і бездіяльністю. Звертаючись до суду із указаним позовом, Золочівська місцева прокуратура Львівської області мала на меті притягнути відповідача до цивільно-правової відповідальності, яка є різновидом позадоговірної, передбаченої\~ст.1166 ЦК України. Так, ст. 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов'язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Тобто підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Наслідки порушення вимог природоохоронного (в т.ч. лісового) законодавства у вигляді обов'язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки, врегульовані наступними нормами лісового законодавства України. Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2\~ст.105 ЛК України\~- порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до\~ст.107 ЛК України\~підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За ч.ч.1, 4\~ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч.1\~ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Враховуючи викладені вимоги закону та досліджені докази, судом встановлено наявність шкоди, заподіяної державі незаконною рубкою дерев у сумі 87590,12 грн., та наявність вини відповідача [PERSON] у допущенні самовільної рубки. Судом установлено, що [PERSON], будучи працівником ДЛГП «Галсільліс», в період 2014 р. не забезпечив належного збереження довірених йому матеріальних цінностей, хоча повинен здійснювати державну лісову охорону і збереження лісів, чим допустив їх незаконну рубку, а саме самовільну рубку лісу невстановленими особами в кварталі №23. Стаття 41 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами. Відповідно до п.3 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Зважаючи на те, що під час заподіяння шкоди державі відповідач перебував у трудових відносинах із ДЛГП «Галсільліс», яке виступає постійним користувачем лісового масиву і саме йому (підприємству) було увірено забезпечувати охорону лісу, то відповідальним перед державою мало б бути саме підприємство. Таке, своєю чергою вправі було у порядку регресу стягнути із відповідача заподіяну шкоду у повному обсязі відповідно до положень\~КЗпП України. Однак, зважаючи на те, що трудові відносини із відповідачем припинені і були такими на момент подання позову, суд вбачає можливість стягнення такої шкоди безпосередньо із [PERSON] Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню. На підставі викладено, ст.ст.7,\~17,\~19,\~64,\~86,\~89,\~90,\~105,\~107 ЛК України, ст.ст.5,\~41,\~68,\~69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»,\~ст.40 ЗУ «Про рослинний світ», ст.ст.22,\~1166,\~1172,\~1191 ЦК України, ст.ст.134,\~232,\~233 КЗпП України,

Outcome: approved