Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Згідно позовної заяви, усних пояснень представника позивача в судовому засіданні 21.05.2014 року, 17.02.2009 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 12.11.2009 року за участю застрахованого автомобіля «RENAULT» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода. 25.08.2011 року до ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулась представник потерпілого [PERSON] для виплати страхового відшкодування та надала всі необхідні документи. 31.10.2011 року Петриківським районним судом винесена постанова у якій зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 12.1 Правил дорожнього руху. 09.12.2011 року ПАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт на підставі якого позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16596,27 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] не повідомив ПАТ «Страхова група «ТАС» письмово протягом трьох днів про дорожньо-транспортну пригоду, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 16596,27 грн., суму судового збору в розмірі 229,40 грн. В назване судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просить справу розглядати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав з тих підстав, що в день дорожньо-транспортної пригоди і в подальшому протягом 3 робочих днів із свого мобільного телефону телефонував на гарячу лінію ПАТ «Страхова група «ТАС» та повідомив повноважному представнику позивача про страховий випадок. Весь цей час знаходився поряд із своїм автомобілем та не мав можливості направити поштою письмове повідомлення в ПАТ «Страхова група «ТАС» про подію. Вважає, що належним чином виконав свій обов'язок щодо повідомлення страхової компанії в трьохденний строк про страховий випадок, просить врахувати, що чинна на момент дорожньо-транспортної пригоди редакція п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не визначала способу, механізму, форми, порядку та змісту повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду у зв'язку з чим повідомлення в телефонному режимі не може вважатись неналежним виконанням ним свого обов'язку, тому в позові просить відмовити. В назване судове засідання відповідач не з'явився, згідно поданої заяви просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 979 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Аналогічною за змістом є і ст. 25 Закону України «Про страхування». Так, 18.02.2009 року між [PERSON], який проживає в [ADDRESS], та ПАТ «Страхова група «ТАС» (Хмельницька філія) укладено договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісами №ВС/7341266, №ВС/7341267 строк дії з 18.02.2009 року по 17.02.2010 року. Полісами передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 25500 грн., франшиза визначена в розмірі 0 грн. Забезпеченими транспортними засобами є «RENAULT Premium 385» д.н. [NUMBER], 1998 року випуску; «SCHMITZ SKO24» д.н. [NUMBER], 1993 року випуску (а.с. 3, 85). З постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2011 року вбачається, що 13.11.2009 року [PERSON], керуючи на підставі подорожнього листа технічно справним автомобілем «RENAULT 385» реєстраційний номер [NUMBER] та буксируючи полупричеп «SCHMITZ» реєстраційний номер [NUMBER], які належать [PERSON], рухався по проїзній частині автодороги «Дніпропетровськ-Царичанка-Кобиляки-Р ешетилівка» зі сторони смт. Царичанка в напрямку м. Дніпропетровська, де в районі 52 км.+510 м. вказаної автодороги на території Петриківського району Дніпропетровської області, грубо порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21072» реєстраційний номер [NUMBER] під керівництвом [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку по своїй полосі для руху, внаслідок чого водію автомобіля «ВАЗ-21072» [PERSON] та його пасажиру [PERSON] були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я (понад 3 тижні). Кримінальну справу стосовно [PERSON] за обвинуваченням за ч. 1 ст. 286 КК України провадженням закрито в зв'язку з актом амністії, звільнено його від покарання (а.с. 4-5). Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону (в редакції статті, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до п. 34.1 ст. 34 Закону страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. У п. 35.1 ст. 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. Згідно звіту спеціаліста-автотоварознавця ТОВ фірми «Арт-Синтез» №191002 від 28.10.2011 року, виготовленого за домовленістю із АТ «СГ» «ТАС» (приватне), матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «ВАЗ-21072», держномер [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 16596,27 грн. (а.с. 6, 7-27). На підставі страхового акта №32829В/33/2011 від 09.12.2011 року ПАТ «Страхова група «ТАС» (Хмельницька філія) за договором страхування виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 16596,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14803 від 11.01.2012 року, повідомленням на адресу [PERSON] про перерахунок суми страхового відшкодування (а.с. 30, 32). Із страхового акта вбачається, що письмове повідомлення про настання страхового випадку для отримання страхового відшкодування надійшло 25.08.2011 року за №08350/01/2011/53 від [PERSON], а не від [PERSON] У п. 14 вказаного акту зазначається можливість регресу до страхувальника у зв'язку з неповідомленням про страхову подію (а.с. 28-29). Таким чином ПАТ «Страхова група «ТАС» як страховиком виплачено суму матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу. Положеннями ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. У п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону зазначено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. Відповідно до п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У п. 16 Постанови № 4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. В адресованій суду письмовій заяві від 03.06.2014 року ПАТ «Страхова група «ТАС» не заперечується той факт, що за даними Контакт Центру АТ «СГ «ТАС» (приватне) 13.11.2009 року було прийнято дзвінок від [PERSON] (водій [PERSON]) про настання страхового випадку 13.11.2009 року за участю застрахованого транспортного засобу Рено, д.н. [NUMBER], причепу д.н. [NUMBER] (а.с. 88). Разом з тим позивачем в позовній заяві заперечується надходження письмового повідомлення від відповідача про дорожньо-транспортну пригоду в передбачений трьохденний строк і таким чином невиконання ним вимог Закону, оскільки подія мала місце 13.11.2009 року. Крім того, ПАТ «Страхова група «ТАС» на адресу [PERSON] 19.02.2012 року направлялась регресна вимога №Г.08.0.0/428 про відшкодування сплаченого страховою компанією для потерпілої особи страхового відшкодування у розмірі 16596,27 грн., оскільки дорожньо-транспортна пригода сталась з його вини (а.с. 67), проте така залишилась не виконаною. Враховуючи ту обставину, що власник транспортного засобу (представник потерпілого) звернулась до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування через 1 рік 9 місяців, оцінка заподіяних транспортному засобу збитків проведена майже через 2 роки після дорожньо-транспортної пригоди, у страховому акті відсутнє посилання на будь-яке повідомлення страхувальником страховика про дорожньо-транспортну пригоду, тому суд вважає, що відповідач не дотримався свого обов'язку щодо належного повідомлення позивача про страховий випадок. Таким чином досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку дають суду підстави для висновку, що позов ПАТ «Страхова група «ТАС» підлягає задоволенню і з відповідача [PERSON], як винної особи у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків при керуванні транспортним засобом слід стягнути в порядку регресу на користь позивача виплачене ним страхове відшкодування в розмірі 16596,27 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 229,40 грн. сплаченого судового збору (а.с. 31).

Outcome: approved