Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Згідно позову, відповідно до укладеного договору № 11386393000 від 22 серпня 2008 року відповідач [PERSON] в Акціонерному комерційному іноваційному банку «Укрсиббанк» отримав кредит у розмірі 31125,00 доларів США. Відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 10,50 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Кінцевий строк погашення кредиту - 25 серпня 2015 року. АТ «УкрСиббанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кошти в зазначеному розмірі. Позивач право вимоги за цим кредитним договором отримав від АТ «УкрСиббанк»за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. За вказаним договором АТ «УкрСиббанк» відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить АТ «УкрСиббанк», а позивач набув право вимоги коштів від відповідачаУмови погашення кредиту відповідачем не виконані. Станом на 15 червня 2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 44519,19 доларів США та 230738,17 грн., з яких: -30326,79 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; -14192,40 доларів США - заборгованість за відсотками; -214819,04 грн. - пеня; -13138,80 грн - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості за тілом кредиту; -2780,33 грн. - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості за відсотками. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 22 серпня 2008 року було укладено договір поруки № 225137. Відповідно до умов договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Станом на час подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором позичальником та поручителями у добровільному порядку не погашена. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь солідарно зазначену заборгованість та понесені ним судові витрати. Позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 77 ЦПК України, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили. За ухвалою суду розгляд справи проведений за відсутності сторін в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем до позову додана копія договору про надання споживчого кредиту № 11386393000 (а.с. 6-15), укладеного 22 серпня 2008 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», за яким банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 31125,00 доларів США, зі сплатою 10,50% річних, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених договором. Відповідачем [PERSON] не оспорений той факт, що зазначений кредитний договір підписаний особисто ним і що кредитні кошти отримані ним в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивач право вимоги за цим кредитним договором отримав від Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язався щомісячно здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами у строки та в розмірах встановлених графіком погашення кредиту (п. 1.2.2). Згідно довідки заборгованості за кредитом (а.с. 34), станом на 15 червня 2015 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 30326,79 доларів США, та за відсотками у розмірі 14192,40 доларів США. Розрахунок простроченої заборгованості за кредитом та відсотками позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки. За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 4.1 договору, за порушення повернення кредитних ресурсів та/або оплати відсотків, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті, пеня нараховується за кожен день прострочення. Позивачем з дотриманням вимог п. 4.1 договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України здійснене нарахування пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 214819,04 грн. Розрахунок пені позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорюється. Таким чином, відповідач [PERSON], як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобов'язання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач стверджує, що наслідком прострочення сплати позичальником чергової частини кредиту більш ніж на один місяць є виникнення у позивача права вимагати дострокового повернення тієї частини кредиту, строк повернення якої не минув. Суд враховує, що укладеним сторонами кредитним договором (п. 6.1.2) передбачено, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з пункту 1.2.2 договору, та вимагати від позичальника дострокового поверхня всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Наведені положення договору кореспондуються з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якою передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зазначена норма міститься у параграфі 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. За ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки укладений між сторонами кредитний договір є договором про надання споживчого кредиту, положення ч. 2 ст. 1054 ЦК України підлягають застосуванню з урахуванням вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», за яким, якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Оскільки відповідач [PERSON] затримав сплату чергової частини кредиту більш ніж на один календарний місяць, у позивача на підставі п. 6.1.2 кредитного договору, ч. 2 ст. 1054 ЦК України з урахуванням вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» виникло право вимагати від відповідача дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася та відсотків. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Договір про надання споживчого кредиту був забезпечений укладенням позивачем зі співвідповідачем - [PERSON] договору поруки № 225137 від 22 серпня 2008 року (а.с. 26), за яким поручитель зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] усіх зобов'язань що виникли з договору про надання споживчого кредиту. За ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, співвідповідач [PERSON], як поручитель [PERSON], згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України відповідає перед банківською установою у тому ж обсязі, що і останній, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки. Суд,

Outcome: approved