Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, [PERSON] зазначає, що він є особою, яка брала участь у бойових діях на території республіки Афганістан, що підтверджується посвідченням серії АА № 003267. Проживає разом із сімєю у складі 8 осіб у трикімнатній квартирі житловою площею 39 кв. м. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради від 18 березня 2005 року № 118 його поставлено на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Згідно з інформацією Департаменту соціального захисту населення [PERSON] обласної державної адміністрації він перебуває на квартирному обліку у першочергових списках за категорією учасник бойових дій під номером 108, та на 2014, 2015, 2016 роки Державним бюджетом України не передбачені видатки на забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів і його житлові умови можливо поліпшили за рахунок вільних квартир комунального житлового фонду. З часу постановлення на облік він звертався з відповідними заявами до компетентних органів щодо отримання житла в порядку, передбаченому чинним законодавством, однак його вимоги виконані не були. Вважає, що відповідачами порушені його права, передбачені ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч. 1 ст. 45 Житлового кодексу України. За цих підстав позивач просить зобовязати [PERSON] міську раду надати йому житло протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 лютого 2017 року до участі у справі залучено як співвідповідача виконавчий комітет [PERSON] міської ради. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] міської ради та виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що міська рада є неналежним відповідачем у справі, оскільки рішення щодо надання житлового приміщення в порядку черговості приймають виключно виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Вважав, що позивач фактично просить суд втрутитися у виключну компетенцію виконавчого комітету. Крім того, згідно з Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів», затвердженого постановою КМУ від 09.09.2011 року № 223, головними розпорядниками бюджетних коштів є державні адміністрації, тоді як у власність відповідних територіальних громад житло безоплатно передається для його подальшої передачі воїнам-інтернаціоналістам, які перебувають на квартирному обліку і потребують поліпшення житлових умов. На даний час міська рада не має житла, переданого державною адміністрацією для подальшої передачі його позивачу. Тому просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник третьої особи - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради [PERSON] у судовому засіданні проти позову також заперечувала. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АА № 003267, виданим 25 квітня 1996 року. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті [PERSON] ради від 18.03.2005 року № 118 [PERSON] було зараховано на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Станом на 24.05.2016 року [PERSON] перебуває на квартирному обліку у виконкомі Індустріальної районної у місті [PERSON] ради складом сімї 8 осіб у першочергових списках за категорією учасник бойових дій за № 108. Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій, зокрема на території інших країн, надаються пільги щодо першочергового забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Зазначене положення закону кореспондується з положеннями статті 45 ЖК України, згідно з якою у першу чергу жилі приміщення надають потребуючим поліпшення житлових умов особам, які перебували у складі діючої армії в період громадянської і Великої Вітчизняної воєн та під час інших бойових операцій по захисту СРСР, партизанам громадянської і Великої Вітчизняної воєн, а також іншим особам, які брали участь у бойових операціях по захисту СРСР. Відповідно до статті 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Пунктом 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, які є діючими на даний час, також визначено, що громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства Української РСР. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2011 року № 223 був затверджений Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів. Відповідно до п. 2 цього Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є Мінсоцполітики, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня - Державна служба з питань інвалідів та ветеранів (відповідальний виконавець бюджетної програми), Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації або їх структурні підрозділи. За рахунок бюджетних коштів у встановленому порядку здійснюється придбання житла для учасників бойових дій на території інших держав, у тому числі тих, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах, а в разі їх смерті - для членів сімей, за якими згідно із законодавством зберігається право подальшого перебування на квартирному обліку, які станом на 1 січня року, в якому здійснюється використання зазначених коштів, перебувають на квартирному обліку за місцем реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, листа Департаменту соціального захисту населення [PERSON] обласної держадміністрації, на 2014, 2015, 2016 роки Державним бюджетом України не було передбачено видатків на забезпечення житлом воїнів-інтернаціоналістів. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до віддання виконавчих органів міських, селищних, міських рад, належить, крім іншого, облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. При цьому відповідно до частини 3 статті 24 вказаного Закону органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуватися у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Суд враховує, що позивач як учасник бойових дій перебуває на обліку у виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у першочергових списках на отримання житла, а, отже, має право на отримання житла у встановленому порядку і за умови надходження його черги у відповідному обліку, оскільки не може отримати житло раніше осіб, які перебувають перед ним у черзі. Таким чином, зобовязанням відповідачів [PERSON] міської ради та її виконавчого комітету надати позивачу житло на протязі одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду буде фактично змінено порядок надання відповідного житла іншим особам, які мають аналогічну пільгу та за часом взяття на облік в цьому ж списку передують позивачу. Тобто, таке забезпечення позивача житлом призведе до порушення черговості надання жилих приміщень, а також до порушення прав осіб, які постановлені на квартирний облік раніше позивача. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Приймаючи до уваги, що чинним законодавством позивач не наділений переважним правом на одержання жилого приміщення перед всіма іншими особами, які мають право на першочергове отримання житла, суд вважає, що його позов про зобовязання відповідачів надати йому житло протягом одного місяця є необґрунтованим. Суд вважає, що в даному випадку позивач може бути забезпечений житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на першочергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням статті 43 ЖК України. Виходячи з наведеного, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed