Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить надати дозвіл на виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], за кордон - до Російської Федерації, та у супроводі баби [PERSON] на постійне проживання, а також стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 2640 грн., посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON].09.10.2001 року від спільного проживання в них народилась донька - [PERSON]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2007 року [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO]. В 2015 році вона виїхала до Російської Федерації, а донька залишилась в Україні з рідною бабою [PERSON] Вона має намір забрати доньку до себе на постійне проживання, оскільки має задовільні житлові умови та роботу. Донька виявила бажання проживати разом з нею, однак, відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини кордон на постійне проживання. Представник позивача [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності, в наданій суду заяві вони не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи - Служба у справах дітей Артемівської районної державної адміністрації Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2007 року про визнання батьківства. Частиною 3 статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно із частинами 1 і 3 статті 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповдіно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. [PERSON] виповниться 16 років [INFO] року, та вона виявила бажання проживати з матір'ю. Згідно ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин, суд вважає за можливе надати дозвіл [PERSON] на виїзд до Російської Федерації у супроводі баби [PERSON], без дозволу і супроводу батька [PERSON] строком до [INFO] року, оскільки після виповнення 16 років, дитині дозвіл суду на виїзд не потрібен. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000, 00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ). Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.2). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з довідки, наданої адвокатом Коломієць О.В. розмір сплати за надання юридичних послуг складає 2000 грн., що складається з: складання та подача позовної заяви 500 грн.; консультація та складання запитів - 300 грн., участь в суді 1 -ї інстанції при розгляді позову - 1200 грн. Проте, розрахунок платної правової допомоги не відображає вартість години за певний вид послуги та час витрачений на вищезазначені послуги. За таких обставин, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача за витрат на правовому допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial