Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, [PERSON] просить: \~ \~ \~ -\~ визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис від 16.11.2017\~року,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі під № 20805, яким стягнуто заборгованість на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за Кредитним договором № GOAWA800000135 від 21.05.2008 року у розмірі 2446607, 78 гривень; - зобовязати Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повернути йому стягнутий виконавчий збір у розмірі 14\~388, 81 грн. у звязку із визнанням виконавчого напису від 16.11.2017 року, вчиненого приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під № 20805, яким стягнуто заборгованість на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з [PERSON] за Кредитним договором № GOAWA800000135 від 21.05.2008 року у розмірі 2446607, 78 гривень, таким, що не підлягає виконанню; - зобовязати Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зняти арешт з всього його майна, посилаючись на те, що в Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебувало на примусовому виконанні виконавче провадження № 55808903 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми у розмірі 2\~448\~407, 78 гривен на підставі виконавчого напису № 20805, виданого 16.11.2017 року. Вважає, що виконавчий напис від 16 листопада 2017 року,\~є незаконним та такими, що не підлягає виконанню, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не проінформував його про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису у тридцятиденний строк, про що свідчить відсутність доказів про вручення йому розрахунку заборгованості за кредитним договором, опис відправленого (а саме розрахунку заборгованості за кредитним договором), поштовий чек, що підтверджує відправлення йому розрахунку заборгованості та поштове повідомлення про отримання ним розрахунку заборгованості за кредитним договором. На даний час між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписано додаткову угоду щодо погашення боргу за кредитним договором № GOAWA800000135 від 21.05.2008 року у ПАТ КБ «ПриватБанк», суму, вказану у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса між сторонами переглянуто та значно зменшено ПАТ КБ «ПриватБанк» з 2446607, 78 гривень до 198724, 74 гривень. Він своєчасно виконує свої зобовязання за підписаною додатковою угодою. У звязку із врегулюванням спору мирним шляхом між ним та банком, ПАТ КБ «ПриватБанк» 24.04.2018 року звернувся до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого документу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 04.05.2018 року державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби була винесена постанова про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 244\~840, 78 гривень відповідно до п. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було частково стягнута з нього сума у розмірі 14\~388, 81 гривень. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем була розподілена стягнута сума: 120, 00 гривен це витрати виконавчого провадження та 14268, 81 гривень виконавчий збір. На теперішній час у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 56325447 на підставі постанови б/н від 04.05.2018 року про стягнення з нього залишку виконавчого збору у розмірі 230\~571, 97 гривень на користь Бахмутського МР ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області. Вважає, що на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір підлягає поверненню. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши заяву про підтримання предявлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України \~на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Третя особа Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання участь представника не забезпечили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] не надав. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON], на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № GOAWA800000135 від 21.05.2008 року, а саме: з 21.05.2008 року по 22.06.2017 року грошових коштів в сумі 94027,97 дол. США, що за курсом 26,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.06.2017 року складає 2446607,78 грн., з урахуванням: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12435,84 доларів США; - заборгованість за відсотками в розмірі 4734,49 доларів США; - заборгованість з комісії у розмірі 3662,24 доларів США; - заборгованість з пені у розмірі 68708,73 доларів США; - заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 9,61 доларів США; - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 4477,06 доларів США (а.с. 18). Постановою державного виконавця Бахмутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Донецькій області від 15.02.2018 року відкрито виконавче провадження № 55808903, на підставі виконавчого напису № 20805 від 16.11.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 2448407,78 грн. (а.с. 12). 17 квітня 2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору № GOAWA800000135 від 21.05.2008 року, відповідно до умов якої сторони узгодили суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 98884,69 дол. США (а.с. 13). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі\~ ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Відповідно до п.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Згідно з п.10 витягу з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 р. однією з обєктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано предявлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це повязано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису сума заборгованості може буде збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності суми немає. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, безспірність суми у вчиненому виконавчому написі, її відповідність письмовій вимозі стягувача боржнику стороною відповідача не доведена. Будь-яких доказів на підтвердження даних обставин відповідачем суду не надано. З виконавчого напису нотаріуса також вбачається, що строк, за який запропоновано стягнення, становить 3319 днів, тобто поза межами трирічного строку, що може свідчити про порушення строку позовної давності. Предявляючи позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивач вказує на відсутність розрахунку заборгованості за кредитним договором, крім того між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода № 1 від 17.04.2018 року, якою сторони узгодили суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 98884,69 дол. США, що є меншою, ніж сума яка підлягає стягненню за виконавчим написом нотаріуса № 20805 від 16.11.2017 року, що свідчить про спірність вказаної суми в виконавчому написі. Суд вважає неправомірним нарахування відповідачем за даним Кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки 02 вересня 2014 року Верховною [PERSON] України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -VII). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 Закону України «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Закону України «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція» 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, позивач зареєстрований в [INFO], яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд що вважає, що позивач звільняється від сплати неустойки (пені та штрафів). \~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо зобовязання Бахмутський міськрайонний ВДВС повернути стягнутий виконавчий збір у розмірі 14\~388, 81 грн. зобовязання Бахмутський міськрайонний ВДВС зняти арешт з всього його майна суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Бахмутський міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Донецькій області у даній справі має процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Тобто, в даному випадку вищезазначена третя особа заінтересована в результатах розгляду справи як і сторони, оскільки на її правове становище можуть вплинути наслідки розгляду спірної справи судом між сторонами. Однак, заінтересованість відповідної третьої особи має матеріально-правовий характер, що полягає в тому, що рішення по конкретному спору, може порушити матеріальні права третьої особи. Таким чином, третя особа без самостійних вимог на предмет спору в особі Бахмутського міськрайонного ВДВС має стосовно предмета спору непрямий юридичний інтерес, оскільки не є суб'єктом спірного матеріального правовідношення, а перебуває з однією із сторін у процесі в таких правовідносинах, які можуть змінитися в результаті винесеного рішення суду в спорі між сторонами. За таких обставин, відсутні правові підставі для зобовязання третю особу Бахмутський міськрайонний ВДВС вчинити певні дії, оскільки в межах позовного провадження спір безпосередньо стосується двох субєктів позивача і відповідача. Тож, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial