Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом, [PERSON] посилається на ті обставини, що 10 червня 2008 року між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (надалі - ПАТ КБ «Надра»), було укладено договір № 461949 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках пакету послуг «Базовий +» № 1059588. Відповідно до вказаного договору позивач [PERSON] передав відповідачу ПАТ КБ «Надра» вклад в сумі 6000 евро, а відповідач ПАТ КБ «Надра» взяв на себе зобов'язання виплатити позивачу [PERSON] суму вкладу та проценти відповідно до умов договору. Пунктом 2.3 договору було встановлено процентну ставку по вкладу в розмірі 11,3 %. Оскільки відповідачем ПАТ КБ «Надра» не було повернуто у встановлений договором строк 10 червня 2009 року суму вкладу та процентів, позивач [PERSON] звернувся за захистом своїх прав до суду. На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 5 грудня 2011 року із відповідача ПАТ КБ «Надра» було стягнуто на користь позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 105118,93 грн. заборгованості по договору банківського вкладу та судові витрати у розмірі 266 грн. та 120 грн. При цьому фактично зазначене рішення суду було виконано лише 21 грудня 2012 року. Враховуючи, що відповідачем ПАТ КБ «Надра» не було виконано рішення суду в період з 05 грудня 2011 року по 21 грудня 2012 року, позивач [PERSON] прохає стягнути з нього 16142,25 грн., з яких: заборгованість по сплаті процентів за користування коштами за рік становить - 11922,06 грн., інфляційні втрати - 1055,04 грн. та 3% річних як відповідальність за прострочення виконання зобов'язання - 3165,15 грн. Крім того, позивач заявляє про стягнення із відповідача моральної шкоди в сумі 20000 грн. та понесених судових витрат. Під час судового засідання 10 березня 2015 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не були присутні, позивач подав заяву щодо розгляду справи за відсутності його та представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі та заперечення, згідно з якими відповідач заперечує проти позову в повному обсязі. В своїх запереченнях представник відповідача Попова С.П. вказує, що вимоги по сплаті процентів по банківському депозиту та 3% річних не можуть бути задоволені, оскільки фактично відносини банківського вкладу припинились 10 червня 2010 року у зв'язку з переведенням вкладених коштів на поточний рахунок позивача відповідно до укладених між сторонами договорів. Враховуючи дані обставини, після цього періоду між позивачем і відповідачем до моменту їх фактичного припинення існували відносини банківського рахунку, які не є предметом оскарження у цьому провадженні. Крім того, індекс інфляції - є показником, який згідно вимог чинного законодавства може бути застосований лише до грошових зобов'язань виражених у національній валюті - гривні. Щодо стягнення моральної шкоди представник відповідача наголошує на відсутності доказів наявної шкоди, та на відсутність підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачених ст. 1167 ЦК України. У зв»язку із відсутністю сторін, розгляд справи на підставі ст.197 ЦПК України проведений без фіксації процесу технічними засобами. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Надра» 10 червня 2008 року було укладено договір № 461949 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір», оформлений в рамках пакету послуг «Базовий +» № 1059588 (а.с. 7) (надалі - договір банківського вкладу). Одночасно з цим договором 10 червня 2008 року позивачем було підписано анкету-клієнта, згідно з якою він надав згоду на відкриття поточного (карткового) рахунку № 78977414 та на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування в рамках проекту послуг «Базовий +» (а.с. 65). Згідно з укладеним договором банківського вкладу строк дії вкладу було встановлено 12 місяців з процентною ставкою 11,3 % річних. 11 червня 2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «Надра» було укладено додаткову угоду до договору строкового банківського вкладу «Мій вибір» № 461949 від 10 червня 2009 року, якою було подовжено строк дії основного договору на 4 місяці. Датою повернення вкладу було визначено 11 жовтня 2009 року. Крім того, з 11 червня 2009 року процентна ставка була встановлена у розмірі 3,1 % річних (а.с. 62). Враховуючи зазначене, вимога позивача відносно нарахування процентів на вклад у розмірі 11,3 % річних є необґрунтованою, оскільки не узгоджується із договірними правовідносинами сторін. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 11 922, 06 грн. заборгованості по процентах , нарахованих на банківський вклад на підставі ст. 1061 ЦК України за період з 05 грудня 2011 року по 21 грудня 2012 року. Однак , дана вимога не може бути задоволена судом, враховуючи наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ст. 1061 ЦК України, п. 1.7. Постанови НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. З огляду на положення зазначених норм, проценти на банківський вклад - це істотна умова договору банківського вкладу і вона випливає із оплатного характеру даного договору. Проценти на банківський вклад на підставі ст. 1061 ЦК України можуть нараховуватись лише під час існування між сторонами зобов'язальних правовідносин, що виникли на підставі укладеного відповідно до вимог чинного законодавства договору банківського вкладу. За умовами п.1.2. договору банківського вкладу (а.с. 7) вкладнику відкривається вкладний (депозитний) рахунок (надалі - Вкладний рахунок) № 461949. Пунктами 2.1., 2.4. договору банківського вкладу визначено, що вкладник за домовленістю з Банком вносить кошти у розмірі 6 000 Євро на Вкладний рахунок готівкою або перераховує з поточного рахунку Вкладника № 78977414 відкритого в рамках даного Пакету послуг (надалі - Рахунок). Згідно з п. 4.2. договору банківського вкладу проценти на вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження Вкладу у Банк, до дня що передує його поверненню Вкладникові або списанню з Вкладного рахунку. Пункти 3.4.4.та 3.4.5. договору банківського вкладу закріпили, що Вклад і нараховані проценти сплачуються Вкладнику шляхом їх перерахування на Рахунок. Відповідно до звіту по депозиту № 461949, складеного станом на 16 вересня 2014 року, 12 жовтня 2009 року відбувся переказ відсотків по депозиту на поточний рахунок Вкладника, а 10 червня 2010 року - суми депозиту на поточний рахунок Вкладника (а.с. 59, 60). Аналогічні відомості містяться і в відомостях щодо операцій по рахунку № 78977414 (а.с. 55-58). Враховуючи вищезазначене, дія договору банківського вкладу з урахуванням додаткової угоди закінчилась ще 11 жовтня 2009 року, а отже тоді і припинились між сторонами зобов'язальні правовідносини щодо нарахування процентів на банківський вклад на підставі ст. 1061 ЦК України, але виникли відносини, пов'язані з виконанням договору банківського рахунку. При цьому, по закінченню договору банківського вкладу у ПАТ КБ «Надра» перед позивачем [PERSON] виникли інші грошові зобов'язання, а саме щодо повернення банківського вкладу та виплати усіх нарахованих до цього моменту процентів, за прострочення виконання яких чинним законодавством передбачена відповідальність. Відносно стягнення виплат, пов'язаних із простроченням виконання грошових зобов'язань відповідачем, суд дійшов висновку про можливість їх часткового задоволення. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 5 грудня 2011 року у справі № 2-1348/11/0408 із відповідача ПАТ КБ «Надра» було стягнуто на користь позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 105118,93 грн. заборгованості по договору банківського вкладу та судові витрати у розмірі 266 грн. та 120 грн. Дане рішення набрало законної сили 19 грудня 2011 року, і на його виконання судом 18 січня 2012 року було видано виконавчий лист (а.с. 6). Тобто, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання, та наявність заборгованості у розмірі 105118,93 грн., а не 105504,93 грн. як зазначено у позовній заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді інших справ обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, у якій беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача ПАТ КБ «Надра» 1055, 04 грн. інфляційних нарахувань та 3165,15 грн. 3% річних за період з 05 грудня 2011 року по 21 грудня 2012 року. Однак стягнення нарахувань за вказаний позивачем період є не обґрунтованим, оскільки судом вже було звернено увагу, що рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу винесено 05 грудня 2011 року, але набрало законної сили 19 грудня 2011 року. Саме з цієї дати і починається перебіг строку. Судом встановлено, що в період з 19 грудня 2011 року по 21 грудня 2012 року вищевказане рішення суду не було виконано (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Враховуючи зазначене, вимога позивача [PERSON] відносно стягнення 3 % річних від простроченої суми, підлягає задоволенню. При цьому, оскільки позивачем в позовній заяві наведено не правильний розрахунок, суд, виходячи із наявних матеріалів та встановлених фактів, самостійно визначає суму, яка підлягає стягненню: 105118, 93 грн./ 100 % х 3 % = 3153, 57 грн., де 105118, 93 грн. встановлена судом заборгованості по договору банківського вкладу, 3% - відсотки річних від простроченої суми грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування у разі втрати годувальника тощо. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] відповідач ПАТ КБ «Надра» вчасно не повернув банківській вклад здійсненим ним у іноземній валюті (Євро). Враховуючи вимоги Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підстав для проведення індексації банківського вкладу немає, а тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Розглядаючи вимоги позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди відповідачем ПАТ КБ «Надра» суд прийшов до висновку, що в задоволені цих вимог слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору встановлені ст. 625 ЦК України, яка не передбачає відшкодування моральної шкоди. Умови щодо відшкодування моральної шкоди не містить і договір банківського вкладу. Крім того, підстави відповідальності за завдану моральну шкоду регламентовані ст. 23 та ст. 1167 ЦК України. Вказані статті не містять вимоги щодо обов'язкового відшкодування моральної шкоди у випадку порушення грошового зобов'язання, а факт завдання моральної шкоди позивачу [PERSON] не підтверджено жодними доказами. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються до відносин, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial