Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні, йому, колишній дружині [PERSON] та дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Починаючи з серпня 2012 року відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні даною квартирою. Так, в серпні 2012 року в нього виник конфлікт з відповідачами, під час якого його син [PERSON], застосовуючи фізичну силу, вигнав його з квартири, погрожував фізичною розправою. Після цього, він ще три - чотири рази приходив до квартири, однак [PERSON] не впускав його туди. Відповідачка [PERSON] словесно забороняє йому користуватися речами, що знаходяться в квартирі, по телефону погрожує фізичною розправою. Водночас позивач зазначив, що відповідачка [PERSON] - колишня дружина не чинить перешкод в користуванні квартирою, однак нічого не вчиняє, щоб захистити його від дій дітей, а відповідачка [PERSON] не перешкоджає йому користуватися квартирою. Також позивач пояснив, що після того, як в серпні 2012 року його вигнали з квартири, він там не проживає, оскільки боїться протиправних дій відповідачів. З серпня 2012 року по даний час він декілька раз приходив до квартири в супроводі працівників міліції, щоб забрати свої речі та документи, востаннє - 19.12.2013 року, однак навіть в їх присутності син [PERSON] не дозволяє йому заходити в квартиру та вільно користуватися речами, що там знаходяться. Позивач вважає, що вищевказаними діями відповідачі грубо порушують його законні права на володіння, користування та розпорядження своєю власність, позбавляють його можливості вільно проживати в належній йому квартирі. На підставі наведеного, позивач просив зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та стягнути з них судові витрати у справі. Представники позивача просили позов задоволити посилаючись те, що позовні вимоги є обґрунтованими та повністю доведені в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] також пояснив, що 19.12.2013 року разом з позивачем приходив до його квартири, однак відповідач [PERSON] не впускав [PERSON] в квартиру, тому він змушений був викликати працівників міліції. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що ні вона, ні інші відповідачі не чинять позивачу перешкоди в користуванні квартирою. Дійсно в серпні 2012 року [PERSON] вигнав з квартири позивача, але це сталося через те, що останній прийшов додому в стані алкогольного сп'яніння, напав на неї, тому син змушений був захищати її. Після цього, ніхто не забороняв йому приходити в квартиру, жити там і користуватися речами, що там знаходяться. Навпаки вона та діти бажають з ним помиритися, однак він цього не хоче. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення позивача, його представників, відповідачки [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що товаришує з позивачем з 1986 року і зі слів останнього йому відомо, що останні 5-6 років в його сім'ї почалися сварки та конфлікти через спільне майно. Відповідачі забороняють позивачу приходити до квартири, не впускають його туди, [PERSON] погрожує йому по телефону, а син [PERSON] застосовував до нього фізичну силу, щоб вигнати з квартири. Свідок [PERSON] - дочка позивача та відповідачки [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що зі слів матері їй відомо, що в серпні 2012 року [PERSON] вигнав з квартири батька, оскільки той прийшов в стані алкогольного сп'яніння і напав на матір. Після цього позивач приходить в квартиру лише з працівниками міліції, хоча йому ніхто не перешкоджає і не забороняє проживати там. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва паро право на житло від 09 квітня 2001 року. Згідно висновків дільчих інспекторів міліції Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 30.04.2013 року, від 20.12.2013 року, проведеними перевірками встановлено, що між позивачем [PERSON], його колишньою дружиною, сином [PERSON] та дочкою [PERSON] тривалий час існують неприязні відносини з приводу розподілу спільного майна та користування квартирою. 19.12.2013 року [PERSON] прийшов в квартиру [ADDRESS] разом зі своїм представником [PERSON], щоб забрати належні йому документи, однак син [PERSON], який на той час перебував в квартирі, не впускав його туди. Відповідно ч.1, 2 ст.319, ч.1 ст.321, ч.1 ст.369, ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд не приймає до уваги пояснення відповідачки [PERSON] та свідка [PERSON] про те, що [PERSON] вигнав позивача з квартири через те, що він напав на [PERSON], оскільки вони не надали суду жодних доказів в підтвердження вчиненням позивачем вказаних протиправних дій. На підставі вищевикладеного, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перешкоджає [PERSON], як співвласнику, користуватися квартирою [ADDRESS] так як в серпні 2012 року він, застосовуючи фізичну силу, вигнав позивача з квартири і після цього не впускає його туди, внаслідок чого він позбавлений безперешкодного доступу до свого майна та можливості користуватися ним. Водночас позивачем не надано доказів того, що інші відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні квартирою. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не чинять [PERSON] перешкод в користуванні квартирою, що підтвердив в своїх поясненнях сам позивач. Між позивачем і відповідачкою [PERSON] існують неприязні відносини та виникають побутові сварки щодо користування квартирою і майном, що там знаходиться, однак суд вважає, що наведені обставини не свідчать про те, що вона перешкоджає йому користуватися квартирою. Позивачем не наведено доказів того, що відповідачка [PERSON] іншим чином здійснює йому перешкоди в користуванні квартирою. Таким чином суд приходить до висновку, що права позивача як співвласника квартири підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити йому перешкоди у користуванні [ADDRESS], а в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Крім того, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме: 28 гривень 68 копійок.

Outcome: approved