Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.148-150), АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 136584,62 грн за кредитним договором б/н від 14.10.2008, з яких 12192,26 грн заборгованість за кредитом; 124392,36 грн заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.10.2008 по 31.01.2017. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.10.2008 [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.12.2019 має заборгованість 1101122,72 грн, яка складається з такого: -12192,26 грн - заборгованість за кредитом; -1082480,46 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; -6450,00 грн заборгованість за пенею. Діючим законодавством не передбачено обов`язку кредитора вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Кредитор на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 136584,62 грн, яка складається з такого: -12192,26 грн заборгованість за кредитом; -124392,36 грн заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.10.2008 по 31.01.2017. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На теперішній час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк». Відповідачка [PERSON] надала відзив на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.61-62), в якому зазначила, що з сумою кредиту вона погоджується, проте не погоджується з розміром процентів за користування кредитними коштами, які вважає завищеними. Відповідно до наданих позивачем доказів, їй був наданий грошовий кредит шляхом відкриття карткового рахунку 14.10.2008. Після зняття грошовий коштів, погашення заборгованості нею не проводилося, оскільки вона захворіла та не мала можливості сплачувати відсотки та погашати кредит. Також, вважала, що позивач пропустив строки позовної давності на звернення до суду з цим позовом та у зв`язку з чим, просила застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Позивач надав відповідь на відзив (а.с.122-124), в якому зазначив, що відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу, про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У зв`язку з цим, оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, обставини, на які відповідачка посилається, не відповідають дійсності, та строк позовної давності не пропущено. Відповідачка заперечень не подала. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.20 відкрито провадження в цій справі, справу призначено до судового розгляду, сторонами встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.55). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.06.20 цю позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків (а.с.143). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи у її відсутність. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом установлено, що 14 жовтня 2008 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявила бажання про оформлення на своє ім`я банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві погоджено вид кредитки Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; валюта гривна; сума кредитного ліміту 500,00 грн. (який може бути змінено); базова процента ставка 1,9 процентів на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1,0%. (а.с.9). Також, 04.10.2008 [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового період» (а.с.10). \~\~\~\~\~\~\~\~ Зазначене свідчить про обізнаність відповідачки з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. За довідкою позивача, [PERSON] отримала картку № [NUMBER] за строком дії до 09/2012 року; № [NUMBER] за строком дії до 05/2015 року (а.с.40). Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] , 20.10.2008 на платіжні картку встановлений ліміт 500,00 грн, 05.08.2009 ліміт збільшено до 1100,00 грн, 24.10.2009 ліміт збільшено до 1800,00 грн, 12.07.2010 ліміт збільшено до 3000,00 грн, 13.09.2010 ліміт збільшено до 7800,00 грн, 07.12.2010 ліміт збільшено до 9800,00 грн, 20.04.2011 ліміт збільшено до 14700,00 грн, 29.04.2011 ліміт збільшено до 15000,00 грн, 22.10.2011 ліміт зменшено до 13990,00 грн, 06.02.2014 ліміт зменшено до 12200,00 грн (а.с.39). \~ [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, останній частковий платіж за договором здійснила 18.09.2013 (а.с.7). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н (а.с.4-8)\~ вбачається, що заборгованість за кредитом складає 12192,26 грн, заборгованість за процентами з 14.10.2008 по 31.01.2017 складає 124392,36 грн, що в сумі дорівнює 136584,62 грн. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку, а також виписки з карткового рахунку відповідача (а.с.41-47) суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить\~12192,26 грн. Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем за період з 14.10.2008 по 31.01.2017. Проте, згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Довідки позивача, строк дії картки № [NUMBER] за строком дії до 09/2012 року; № [NUMBER] за строком дії до 05/2015 року, тобто до 31.05.2015 (а.с.40). Нарахування процентів після закінчення строк дії кредитного договору суд вважає неправомірним, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така позиція відповідає висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року в цивільній справі №444/9519/12, який згідно з ч.4 ст.263\~ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має враховуватися судами. Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами за період з 01 червня 2015 року по 31 січня 2017 року слід відмовити у зв`язку з безпідставністю заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12192,26 грн, а також процентів за користування кредитом за період з 14.10.2008 року по 31.05.2015 року, які згідно із розрахунком позивача дорівнюють 21717,68 грн, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~(стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом установлено, що у відповідності до умов кредитного договору б/н від 14.10.2008 [PERSON] була надана кредитна картка № [NUMBER] за строком дії до 05/2015 року (а.с.40). Позивач із вимогами про стягнення заборгованості за тілом кредиту розмірі 12192,26 грн, а також процентів за користування кредитом за період з 14.10.2008 по 31.05.2015 у розмірі 21717,68 грн звернувся до суду 12 лютого 2020 року. Про збільшення строку позовної давності сторони письмово не домовлялися, отже, слід застосовувати встановлений ст.\~257\~ЦК України строк позовної давності у три роки. \~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідна заява зроблена відповідачкою у відзиві на позовну заяву. Тому, відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові в цій частині. При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що у відповідності до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі вказаного строку одна із сторін не проінформує іншу, про припинення дії кредитного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У зв`язку з цим, оскільки кредитний договір чинний та продовжує свою дію, обставини, на які відповідачка посилається, не відповідають дійсності, та строк позовної давності не пропущено та відхиляє їх з огляду на таке. Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України, які викладені у постановах від 18.06.2014 у справі №6-61цс14, від 01.10.2014 у справі № 134 цс 14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Враховуючи, що відповідачка\~отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, перебіг трирічного строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки. Строк дії платіжної картки № [NUMBER] сплинув 31 травня 2015 року, з позовом до суду банк звернувся 12 лютого 2020 року, тобто з пропуском строків позовної давності. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed