overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 31.08.1996 року, позивачці на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . (а.с.6) Як вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Красноторської селищної ради, у будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , що також підтверджується довідкою № 01-21/527. (а.с. 7,20) Згідно повідомлення КП «БТІ», станом на 31.12.2012 р., будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченому 31.08.1996 р. (реєстр.№ 3356) нотаріусом Другої Краматорської ДНК. Згідно акту про не проживання, виданого депутатом Красноторської селищної ради, відповідач [PERSON] , [INFO] , фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS] , з грудня 2015 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про право власності на будинок [ADDRESS] відсутні. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~про визнання\~відповідача [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~таким,\~що втратив\~право користування\~жилим приміщенням\~ будинком\~ [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування жилого будинку та земельної ділянки від 18.12.2002 року, позивачці на праві приватної власності належить жилий будинок [ADDRESS] . (а.с.6-7) \~ \~ \~ \~Як вбачається із домової книги, у будинку [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , що також підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Ясногірської селищної ради. (а.с. 20) \~ \~ \~ \~Згідно акту про не проживання від 15.03.2019 року, відповідачка соколова [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] , з 2014 року і до теперішнього часу. (а.с. 21). \~ \~ \~ \~Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . (а.с. 36) \~ \~ \~ \~За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~про визнання\~відповідача [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням\~будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 10.02.2020 року, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с.4-5) Як вбачається із довідки № 8487, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особа. (а.с. 3,11,12) Згідно акту про не проживання від 15.06.2020 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] , з 2018 року і до теперішнього часу. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] . (а.с. 6) За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~про визнання\~відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] ,\~такими,\~що втратили\~право користування\~жилим приміщенням-\~квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.11.2008 року, позивачці на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . (а.с.7-8) Як вбачається із домової книги, у будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , що також підтверджується довідкою № 02-18/814, наданої головою Шабельківської селищної ради. (а.с. 9-11,16) Згідно акту про не проживання від 09.12.2019 року, відповідач [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] , з листопада 2018 року і до теперішнього часу. (а.с. 12). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 20) За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 04.04.2007 року, позивачці на праві приватної власності належить будинок № 15 по вул. Пугачова в м. Краматорську Донецької області. (а.с. 17,32,) Відповідно до довідки №4423 від 29.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Біленківської селищної ради, у будинку № 15 по вул. Пугачова в м. Краматорськ, зареєстрована: [PERSON]. (а.с. 18) Згідно акту про не проживання від 25.06.2018 року, відповідачка [PERSON] не проживає у [INFO], з 23.11.2011 року і до теперішнього часу. (а.с. 19). За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~про визнання\~відповідачки [PERSON],\~[INFO],\~такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням\~будинком №\~15\~по вул.\~Пугачова в\~м.\~Краматорську Донецької\~області підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2008 року, позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с.3) Як вбачається із довідки № 46331 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що [PERSON] є зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . (а.с. 6) Згідно акту про не проживання від 14.11.2019 року, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , з 2014 року і до теперішнього часу. (а.с. 7). Згідно витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно від 15.05.2008 року, право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 4) За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~про визнання\~відповідача [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~таким,\~що втратив\~право користування\~жилим приміщенням\~квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06.2015 року, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с.5-8) Як вбачається із довідки № 22862, у квартирі [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 29010. (а.с. ,319) Згідно акту про не проживання від 24.05.2021 року, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , з 2015 року і до теперішнього часу. (а.с. 4) За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням- квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ордера № 1290, виданого на підставі рішення виконкому № 283 від 06.07.1988 року, [PERSON] отримав право проживання в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до витягу із рішення Краматорської міської ради від 16.03.2001 року № 271 було дозволено зміну договору найму квартири на ім`я [PERSON] , позивача по справі. Відповідно до довідки про склад сім`ї, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту про не проживання від 05.08.2019 року, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2009 року до теперішнього часу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved