Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Звернувшись до суду із заявою про встановлення факту смерті, заявник [PERSON] просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Савинівка Суровикінського району Волгоградської області, померлої [INFO] у місті Хрустальний Луганської області, Україна. Отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». При цьому, встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті [PERSON] та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви про підтримання вимог заяви про встановлення факту смерті та розгляд справи без їх участі. Представники заінтересованих осіб Бахмутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, зазначено звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (2004 р.) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 4 вказаного Пленуму зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянка України [PERSON] , [INFO] , місце фактичного проживання/перебування якої, як внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки від 20 липня 2018 року № 1419120216 (а.с. 5). Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 29 серпня 2007 року (а.с. 7). За твердженням заявника, [INFO] у місті Хрустальний Луганської області померла спадкодавець [PERSON] , [INFO] . На підтвердження даного факту заявником суду надано копію лікарського свідоцтва про смерть № 178 від 10 червня 2021 року, яке видано медичним закладом м. Красний Луч (нині - м. Хрустальний) Луганської області (а.с. 9), та копію свідоцтва про смерть [PERSON] недержавного зразка (а.с. 10). Даючи оцінку допустимості такого доказу, як лікарське свідоцтво про смерть № 17 від 02 грудня 2019 року та довідка про причину смерті № 178 від 10 червня 2021 року, яке видано медичним закладом м. Красний Луч (нині - м. Хрустальний) Луганської області, як документа, що виданий медичним закладом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті [PERSON] для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника [PERSON] , суд, як виняток, приймає до уваги надані вищезазначені докази та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] [INFO] у місті Хрустальний Луганської області, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть спадкодавця. За таких обставин, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved