Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що підставою для звернення органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з даною заявою є необхідність захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , Відомості про батька дитини зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У поле зору Чечелівського управління служби у справах дітей м. Дніпра малолітня дитина потрапила в березні 2019 року у зв`язку з тим, що КЗ «Дніпропетровський клінічний медичний центр матері і дитини ім. проф. М.Ф.Руднєва» ДОР було направлено до служби листа, в якому зазначалось, що 21.03.2019 до закладу госпіталізовано малолітню [PERSON] , [INFO] . Стан дитини при госпіталізації середнього ступеню тяжкості, за рахунок дефектів нагляду (голодна, пелюшковий дерматит, неспокійна). На час госпіталізації догляд за дитиною здійснювала мати [PERSON] 29.03.2019 року медичним закладом знов направлено листа до Чечелівського управління-служби у справах дітей про те, що новонароджена дитина разом з матір`ю виписана з лікарні, але медичний персонал занепокоєний долею дитини через те, що мати має низький батьківський потенціал, палить та вигодовує дитину грудним молоком, схильна до бродяжництва, що може становити загрозу для життя та здоров`я новонародженої. Спеціалістами зазначеної вище служби з [PERSON] проведено відповідну профілактично-роз`яснювальну роботу, запропоновано допомогу в реєстрації дитини в органах РАЦС, але мати категорично відмовилась від запропонованих послуг та повідомила, що буде мешкати з донькою за адресою реєстрації: [ADDRESS] . Але за вказаною адресою так і не з`явилась, що підтверджується інформацією КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2». Неодноразові відвідування родини спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради також не дали позитивного результату: двері в помешкання жодного разу ніхто не відчинив, на залишені запрошення не відреагували, сусіди повідомили, що [PERSON] з новонародженою дитиною за місцем реєстрації не з`являлась, окрім того квартира не пристосована для проживання. 14.08.2019 року до служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради надійшла інформація про те, що 08.08.2019 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] доставлено співробітниками поліції до КЗ «Дніпровська міська дитяча клінічна лікарня №6» ДМР. Дитина була знайдена перехожими на вулиці. Як наслідок, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 184 КУпАП. Мати дитини спочатку виявила бажання забрати дитину на виховання в сім`ю. [PERSON] надано час для створення належних умов для проживання та повноцінного розвитку дитини та проведено профілактичну роботу щодо недопущення недбалого ставлення до виконання батьківських обов`язків, наслідків їх невиконання. Але у зв`язку з тим, що мати дитини знаходиться в тяжких матеріально-побутових умовах, не має паспорту, не зареєструвала дитину в органах РАЦС, проживає у непридатному для проживання дитини помешканні, ухиляється від виконання батьківських обов`язків управлінням-службою Чечелівського району м. Дніпра було прийнято рішення від 10.09.2019 №177 «Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] до КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР». Після переведення дівчинки в заклад службою у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради малолітню [PERSON] , [INFO] поставлено на облік служби, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах. З 12.11.2019 року по теперішній час мати дитини [PERSON] не зверталась до служби у справах дітей з питання повернення на виховання в сім`ю малолітньої доньки. Окрім того, відповідно до листа КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР мати дитини з 25.09.2019 року до сьогодні жодного разу не відвідала дитину в закладі, не цікавилась долею доньки в телефонному режимі. [PERSON] , маючи малолітню дитину, в порушення вимог статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, не виконує належним чином батьківські обов`язки. На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; передати малолітню [PERSON] , [INFO] під піклування органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради до вирішення питання влаштування до сімейних форм виховання; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на дитину, але не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 18 річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи - Комунального закладу «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» ДОР у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. В листі від 21.01.2021р. за №29 зазначила, що [PERSON] з 25.09.2019 року по теперішній час жодного разу дитину не відвідала, не цікавилась станом її здоров`я, у жовтні 2019 року телефонувала у зв`язку з потребою свідоцтва про народження дитини. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (ар.с.6), реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Чечелівському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 847 від 04.09.2019 року, відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (ар.с.9). Листом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері і дитини ім. проф. М.Ф.Руднєва» ДОР Македонського, І.О. від 26.03.2019 року за вих. № 219, начальника Чечелівського управління служби у справах дітей м. Дніпра було повідомлено, що 21.03.2019 до закладу госпіталізовано малолітню [PERSON] , [INFO] , стан дитини при госпіталізації середнього ступеню тяжкості, за рахунок дефектів нагляду (голодна, не помита - пелюшковий дерматит, неспокійна), на час госпіталізації догляд за дитиною здійснювала мати [PERSON] (ар.с.10). Листом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері і дитини ім. проф. М.Ф.Руднєва» ДОР Македонського І.О. від 01.04.2019 року за вих. № 230, начальника Чечелівського управління служби у справах дітей м. Дніпра було повідомлено, що новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] , яка знаходилась в педіатричному відділенні з 21.03.2019 року по 29.03.2019 року, знаходилась з клінічним діагнозом: симптом вегето-вісциральних розладів, затримка внутріутробного розвитку, стан дитини задовільний, за час перебування у відділенні набрала 310гр, вигодування грудне + суміш Нутріція - передчасний догляд, в інтересах дитини проводились неодноразові бесіди з мамою [PERSON] про правильний догляд та вигодування заступником головного лікаря з організаційно-медичної роботи [PERSON] та зав. відділенням [PERSON] , мати написали 2 заяви, в подальшому категорично відмовилась знаходитись у педіатричному відділенні і 29.03.2019 року, самовільно забрала дитину за адресою: [ADDRESS] (ар.с.11). Листом в.о. головного лікаря КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Пономаренко О.А. повідомила начальника служби у справах дітей адміністрації Південного району КМР, що сім`я [PERSON] , [INFO] , яка має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] не мешкає, сім`я до жодного лікаря в амбулаторії ЗПСМ № 1 та КНП КМР «ЦПМСД № 2» не прикріплена. Дитина [PERSON] , 12.04.2019 року була оглянута лікарем педіатром в амбулаторії №1, куди самостійно звернулась мати з дитиною, були призначені обстеження, але з того часу місце знаходження та мешкання дитини невідомо, за адресою: [ADDRESS] , сім`я не мешкає, зі слів сусідів, квартира нежила, в телефонній розмові [PERSON] , повідомила, що буде мешкати по [ADDRESS] , але коли невідомо (ар.с.12). Рішенням виконавчого комітету Чечелівської районної у місті ради від 10.09.2019 року за вих. № 177, [PERSON] , [INFO] влаштовано у КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» до досягнення дитиною чотирирічного віку на повне державне утримання, зобов`язано [PERSON] піклуватися про стан здоров`я та розвиток дитини шляхом її відвідування і забрати дитину з даного закладу в зазначений термін (ар.с.13). З повідомлення директора КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» Штанцель І.М. від 03.03.2020року вбачається, що малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] з 25.09.2019 року по теперішній час жодного разу не відвідала дитину, не цікавилась станом її здоров`я, малолітня [PERSON] , [INFO] залишилась без батьківського піклування (ар.с.14). З повідомлення директора КЗ «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» Штанцель І.М. від 21.01.2021року вбачається, що малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] з 25.09.2019 року по теперішній час жодного разу не відвідала дитину, не цікавилась станом її здоров`я (ар.с.38). Відповідно до висновку № 8вих-20/512 від 23.07.2020 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , зазначено, що позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] є доцільним (ар.с.15-16). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 16.06.2020 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він 2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не створила належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально (ар.с.10-16). Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. На підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідачка є працездатною, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини такими, що підлягають задоволенню. Відповідачка у справі ні відзиву, ні заперечень проти позову не надала, за таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved