Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Золотоніське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] 13.02.2012 року звернулась до позивача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника. Відповідно до вказаної заяви відповідач отримала пенсію по втраті годувальника та зобовязувалася повідомляти позивача про дані, що викликають зміну розміру чи припинення виплати вказаної пенсії. Згідно даних, які містяться в централізованій базі даних одержувачів пенсії та системі персоніфікованого обліку відомостей застрахованих осіб, відповідач 17.11.2015 року влаштувалася на роботу головним редактором районної газети «Вісник Золотоніщини» на умовах контракту, про що не було повідомлено позивача. Оскільки позивач своєчасно не повідомила про своє працевлаштування, то за період з 17.11.2015 року по 31.03.2016 року утворилася переплата пенсії відповідачеві в сумі 3577,87 грн., які позивач добровільно не повернула, а тому управління звернулось до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] вимоги позовної заяви підтримали повністю, надали пояснення аналогічні поясненням викладеним в позовній заяві, посилаючись на практику судів, та просили суд позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала та надала суду пояснення аналогічні поясненням викладеним в запереченні проти позову, які отримані судом 27.02.2017 року. Згідно вказаного заперечення відповідач зазначила, що вона має право на отримання пенсії у звязку із втратою годувальника, та 17.11.2015 року була працевлаштована на посаду головного редактора районної газети «Вісник Золотоніщини». Відповідно до вимог чинного законодавства при нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю. На підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених в тому числі ЗУ «Про державну службу» пенсії тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року не виплачуються. За таких обставин відповідач добровільно повернула суму пенсії призначені їй за період з листопада по грудень 2015 року, про що позивачем зазначено у розрахунку переплати пенсії по особовому рахунку №135907. Що стосується подальших змін законодавства, в тому числі визначених ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року, відповідач вважає, що вона не працює на посаді та на умовах, передбачених в тому числі ЗУ «Про державну службу», оскільки такі закони не передбачають посади головного редактора комунального засобу масової інформації та не встановлюють умов роботи на ній, а тому і виплата пенсії за січень-березень 2016 року була правомірною і законних підстав для її стягнення немає. Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення із наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не заперечується [PERSON]В отримала право на пенсію у звязку із втратою годувальника та 13.02.2012 року звернулася до позивача із відповідною заявою про призначення їй пенсії. Із тексту вказаної заяви вбачається, що відповідач зобовязується повідомляти органи, що призначають та виплачують пенсію про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сімї, зміну місця проживання та інші обставини , що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення. Така ж вимога зазначена і в памяткі пенсіонера, яка була підписана відповідачем 13.02.2012 року та на якій, окрім іншого зазначено що вона на даний час не працює, трудової книжки не має та в разі працевлаштування зобовязується повідомити позивача у триденний термін. Факт належного попередження відповідача про необхідність повідомлення органів Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру чи припинення нарахування пенсії, самим відповідачем теж не заперечувався, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідачу належним чином було розяснено його обовязки. Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] була працевлаштована на посаду головного редактора газети «Вісник Золотоніщини» на умовах контракту з 17.11.2015 року. Факт працевлаштування [PERSON] на вказану посаду стверджується також розпорядженням Золотоніської районної ради від 17.11.2015 року та рішенням Золотоніської районної ради від 25.12.2015 року, копії яких додані до матеріалів справи. Окрім того відповідач в судовому засіданні не заперечувала свого працевлаштування з 17.11.2015 року на посаді головного редактора газети «Вісник Золотоніщини». Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застрахована особа зобовязана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Згідно зі ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Таким чином суд вважає доведеним, що відповідач отримуючи пенсію по втраті годувальника влаштувалася на роботу головним редактором районної газети «Вісник Золотоніщини» на умовах контракту та своєчасно не повідомила про своє працевлаштування позивача, чим порушила вимоги чинного законодавства. Окрім того, відповідач у своїх запереченнях проти позову зазначила, що вона добровільно повернула суму пенсії, виплачені їй за листопад та грудень 2015 року, що свідчить про те, що [PERSON] знала про неправомірність своїх дій та усвідомлювала їх наслідки. Що стосується твердження відповідача про те, що вона не працює на посаді та на умовах, передбачених Законом «Про державну службу», а тому на неї не поширюються обмеження у виплаті пенсії, які були визначенні чинним законодавством, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» пенсійне забезпечення працівників засобів масової інформації здійснюється відповідно до принципів та норм, встановлених пенсійним законодавством України. При нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю. Таким чином вбачається, що питання пенсійного забезпечення працівників засобів масової інформації регулюється загальним Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і тільки при нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю. Для унормування нарахування пенсій журналістам державних і комунальних ЗМІ, на час виникнення спірних правовідносин діяла Постанова КМУ №377 від 15 березня 1999 року «Про реалізацію статей 14 і 16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальних захист журналістів», яка втратила чинність 31.12.2016 року у звязку з прийняттям нової Постанови КМУ «Про умови оплати праці журналістів державних і комунальних засобів масової інформації» від 28 грудня 2016 р. № 1038. Вказаними постановами встановлений перелік посад журналістів державних і комунальних засобів масової інформації, які прирівнюються до посад керівних працівників, спеціалістів апарату відповідного органу державної влади та органу місцевого самоврядування. Тобто, вищевикладені норми підтверджують, що посада, на якій працювала відповідач прирівнюються до посад органів державної влади та органу місцевого самоврядування. З 01.04.2015 року відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року та ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 року призначені пенсії в період часу з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених в тому числі ЗУ «Про державну службу», не виплачуються. З 01.05.2016 року вступив у дію Закон України від 10.12.2015 року «Про державну службу», дія якого не поширюється на журналістів державних та комунальних засобів масової інформації, пенсійне забезпечення яких, відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» здійснюється відповідно до принципів та норм, встановлених пенсійним законодавством. Саме тому з 01.05.2016 року [PERSON] було поновлено виплату пенсії. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді , яка давала право на призначення пенсії на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу», а чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством було передбачено обмеження виплати пенсії в період роботи не лише на посадах, що безпосередньо віднесені до державної служби, а й на тих, що дають право на призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», тобто в тому числі у період роботи на посаді журналіста державного/комунального засобу масової інформації. Оскільки відповідач працювала на посаді, на яку діяло обмеження щодо нарахування відповідної пенсії та повідомила про своє працевлаштування позивача лише 25.03.2016 року, що визнано сторонами в судовому засіданні, їй було неправомірно нараховано суму пенсії за період з 17.11.2015 року по 31.03.2016 року розмірі 5243 грн. 87 коп. Оскільки відповідач добровільно повернула 1174,00 грн., що також визнано сторонами та відображено у розрахунку переплати пенсії по особовому рахунку наданого позивачем, залишок суми заборгованості становить 3577 грн. 87 коп. Відповідач з переплатою пенсії ознайомлена, добровільно повернути суму коштів відмовилась. Згідно ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір необхідно стягнути із відповідача в дохід держави, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved