Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 16 липня 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви, в яких вони просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 235. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який разом з матір`ю проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). Шлюбні відносини між сторонами припинені через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами немає та після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] буде проживати разом з матір`ю [PERSON] . Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб видно, що при укладенні шлюбу позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища « [PERSON] », суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved