Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

З Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року замінено відповідача у справі на Заплавську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області. Позивач в позові посилається на те, що 02.12.2006 року між ним та [PERSON] було укладено договір дарування квартири [ADDRESS] . При укладенні договору дарування квартири, позивач з [PERSON] домовилися, що відразу після отримання у дар квартири, позивач вселиться в квартиру, буде сплачувати всі комунальні послуги за користування квартирою та буде матеріально та фізично допомагати [PERSON] , так як вона на той час була людиною похилого віку, отримувала маленьку пенсію, не мала жодних родичів та потребувала стороннього догляду. Відразу після отримання в дар квартири, позивач вселився в цю квартиру та став там проживати разом з [PERSON] , про те залишився зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . Крім того, вказану обставину зможуть підтвердити також і інші свідки, також факт проживання підтверджується належністю в позивача документів на майно, що за життя належало [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 4,3503 га, що розташована в Дніпропетровській області, Магдалинівський район, селищна рада Заплавська. З метою отримання спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, та 24.04.2018 року отримав повідомлення від нотаріуса, згідно якого йому було повідомлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не доведено факт спільного проживання не менш як п`ять років до смерті [PERSON] разом із нею. Таким чином, позивач мешкаючи зі спадкодавцем однією сім`єю протягом шестирічного терміну, фактично має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги та своєчасно, у встановлений законом шестимісячний термін, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та фактично прийняв спадщину. Позивач вважає, що має право на спадкування, тому звертається до суду та прохає визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 4.3503 га, що розташована в Дніпропетровській області, Магдалинівський район, селищна рада Заплавська. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України , часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). Статтею 1223\~ЦК України\~визначено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності\~до статті\~1258 ЦК\~України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 3\~статті 1268\~ЦК України\~визначено,\~що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86\~ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема,\~Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику в справах про спадкування». Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу\~на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач 23 квітня 2018 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після матері [PERSON] (а. с . 61). З повідомлення приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Старової О.С. від 24 квітня 2018 року вбачається, що позивачеві роз`яснено необхідність встановлення юридичного факту разом із померлою, для отримання свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємця четвертої черги спадкування за законом (а. с. 16). За таких обставин, за наявності перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину пов`язаних із встановленням факту проживання позивача разом із спадкодавцем, суд вважає, що звернення до суду із позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно, є передчасним. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 204/1972/18. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed