Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 13.11.2020 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів, у якій просив розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, змінити на тверду грошову суму у розмірі 1200, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; судові витрати стягнути з відповідача. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.08.2013 року видано виконавчий лист, згідно якого з нього, на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.05.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно до довідки про заборгованість по сплаті аліментів розмір аліментів складає 2305, 50 гривень. Однак, на сьогоднішній день позивач не має заробітку, оскільки є безробітнім, сума допомоги по безробіттю складає 660, 00 грн/ міс., а в період карантину 1100, 00 грн/ міс. У даному випадку є доцільним зменшити розмір стягнення із 1/4 частини від заробітку, доходу встановивши тверду грошову суму на утримання спільної із відповідачкою дитини розміром 1200, 00 гривень щомісяця. За відсутності стабільного та регулярного місячного доходу, перебування на утриманні позивача ще однієї малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , позивач вважає, що існують обставини, які дозволяють змінити спосіб виконання рішення із частини від заробітку доходу батька на тверду грошову суму. Посилаючись на норми сімейного законодавства, просив змінити спосіб стягнення з нього аліментів з часткової на тверду грошову суму. ІІ. Виклад позиції відповідача. 15.01.2021 року представник відповідача за ордером адвокат Предместніков О.Г. через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що [PERSON] вважає, розмір аліментів визначений рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.08.2013 року у справі №668/6356/13-ц таким, що відповідає вимогам сімейного законодавства, а їх зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] , та суперечитиме його інтересам. Відповідач вважає, що належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Утримання ще однієї дитини [PERSON] не може бути підставою зменшення розміру аліментів на утримання іншого сина [PERSON] . При цьому вказана обставина не є зміною сімейного стану враховуючи, що [PERSON] народилася [INFO] тобто до народження - [PERSON] [INFO] . Зменшення розміру аліментів, призведе насамперед до порушення прав [PERSON] . Додатково відповідач вказала, що нею були понесені судові витрати у розмірі 3000, 00 гр. на правову допомогу, які просила стягнути з позивача на свою користь. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.12.2020 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 12.01.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 09.02.2021 року. 15.01.2021 року представник відповідача за ордером адвокат Предместніков О.Г. через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позову. 05.02.2021 року позивач через канцелярію суду подав заяву про долучення доказів. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася. [PERSON] , діючи в її інтересах на підставі ордеру, проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позов. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини шляхом надання усних пояснень, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що 17 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено актовий запис №38 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №33. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.08.2013 року у справі №668/6356/13-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по ВП 59768075, складеного старшим державним виконавцем Корабельного РВ ДВС у м. Херсоні ПМУ МЮ (м. Одеса) Мартиновою Т., станом на вересень 2020 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 114\~883, 31 грн. Згідно довідки №2120/02/3444/20 від 13.10.2020 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітній в Херсонському МЦЗ з 12 жовтня 2020 року. Згідно довідки №1, виданої 05.02.2021 року ПП «Жилсервісс» [PERSON] працює головним інженером у відділі адміністрації ПП «Жилсервісс» з 01.02.2021 року на умовах неповного робочого часу. Заробітна плата складає 4600, 00 грн. без урахування податків. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки відповідач, тобто той з батьків з ким проживає дитина, але й позивач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач за предметом позову фактично просить не зменшити розмір присуджених аліментів, які стягують з нього за рішенням суду, а просить змінити спосіб стягнення з частки заробітку (доходу) на 1 200, 00 грн., що є твердою грошовою сумою. Суд звертає увагу, що СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі зміною способу присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, право вибору та ініціювання зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму має винятково стягувач аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). Аналогічний висновок щодо права вибору способу стягнення аліментів міститься в постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №664/2746/17. Позивач як особа з якої стягуються аліменти позбавлений можливості просити зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, однак, за наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначених в частці від заробітку (доходу). За таких обставин, виходячи з встановленого Законом у статті 192 СК України імперативного припису, що звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів належить лише одержувачу аліментів і це є виключно вибором одержувача аліментів, а не платника аліментів, позовні вимоги є такими, що не відповідають вимогам закону, з огляду на що у їх задоволенні суд відмовляє. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, у тому числі зміну способу їх стягнення. З огляду на приписи Закону України «Про судовий збір» та відмови у задоволенні позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів судовий збір з позивача не стягується.

Outcome: dismissed