Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, згідно кредитного договору №118-702-850-2-17-Г від 23.11.2017 року, відповідач [PERSON] отримав в АТ «Мегабанк» грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки з каси банку в сумі та на умовах, визначених договором, які зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Відповідно до п.п. 2.2., 2.3 та 2.4 кредитного договору №118-702-850-2-17-Г від 23.11.2017 року відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 8 298,76 грн. на строк з 23.11.2017 року по 22.11.2018 року під 15 % річних. Пунктом 2.9. Кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця і становить 959,18 грн. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, в разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, Позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Позивач припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11. цього Договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагороди Відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. З 30.05.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Відповідно до пункту 4.3. Кредитного договору, нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості Відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5% від суми кредиту. Додатком №1 до Кредитного договору визначено, що комісійна винагорода становить 207,47 грн. і сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01.03.2020 року, становить 7 718,97 грн. та складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 7 001,94 грн., суми нарахованих та несплачених процентів за період з 01.05.2018 року по 29.02.2020 року включно у розмірі 83,15 грн., суми нарахованої та несплаченої комісії за період з лютого 2018 року по травень 2018 року включно у розмірі 633,88 грн. На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №118-702-850-2-17-Г від 23.11.2017 року, у загальному розмірі 7 718,97 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь АТ «Мегабанк» витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved