Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

згідно вимог позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету Рівненського району 10 342 грн. 18 коп. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що Комунальним закладом «Рівненська центральна районна лікарня» понесені вказані витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] Всіх учасників судового процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи. У поданій до суду заяві представник позивача просить справу слухати у їх відсутність, позов підтримують повністю. Зважаючи на те, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаної особи. Прокурор при судовому розгляді позов підтримує повністю. Відповідач позов не визнає, оскільки не має таких коштів, так як він пенсіонер, отримує мінімальну пенсію, має на утриманні дружину, її чотирьох дітей та їх двох малолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з»ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, розглянувши справу у межах заявленого позову, прийшов до таких висновків. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2014 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в кухні житлового будинку, що по вул.Зеленій 24 в с.Городок Рівненського району Рівненської області, під час словесного конфлікту, який виник на побутовому грунті, [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, наніс не менше двох ударів ногою в грудну клітку [PERSON], спричинивши йому умисні тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 09 червня 2015 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року, відповідача визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Розрахунком № 695 від 21 серпня 2015 року підтверджені витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у вказаному розмірі. Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1206 ЦК України особа, яка винила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров»я та лікування потерпілого від цього злочину. Суд вважає, що позивачем належними доказами доведено заподіяння відповідачем шкоди, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем і у суду немає підстав вважати обставини, викладені у них, такими, що не відповідають дійсності. У зв»язку із задоволенням позову з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню в прибуток держави судові витрати по справі. З огляду на викладене, згідно ст.ст.22, 1206 ЦК України,

Outcome: approved