Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, ПАТ «КРЕДОБАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1Ф-3078 від 25.04.2012 року в розмірі 122 151,03 грн., а також витрати по сплаті судового збору, посилаючись на те, що 25 квітня 2012 року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № 1Ф-3078. За умовами кредитного договору банк надав позивальнику кредит в сумі 109593,00 грн. на наступних умовах: -строком погашення - до 01.04.2017 року; - початкова відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 14,9 річних. Додатковим Договором № 1 від 25.06.2013 року до кредитного договору № 1Ф-3078 від 25.04.2012 року було змінено відсоткову ставку, з березня 2014 року її розмір встановлено - 16,9 % річних. Відповідач [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість розмір якої станом на 06.03.2017 року складає 122 151,03 грн., з яких: 89 206,60 грн. - неповернута сума кредиту; 32 944,43 грн. - прострочені відсотки; 41 474,69 грн. - пеня по простроченій заборгованості. Представник позивача за довіреністю Секрет О.Г., будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно із кредитним договором № 1Ф-3078 від 25.04.2012 року (далі Кредитний договір), укладеним між Публічним акціонерним товариством «КредоБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 109593,00 грн. для здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки «Сhevrolet, модель Lacetti, дата випуску 2011, № кузова [NUMBER], та оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 2673 грн., на строк до 01.04.2017 року та зі сплатою 14,9 % річних (а.с. 4). Додатковим договором № 1 до кредитного договору № 1Ф-3078 від 25.04.2012 року, змінено відсоткову ставку з 14,9 % на 16,9 %. (а.с. 8). Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.10-12) вбачається, що [PERSON] станом на 06.03.2017 року має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 122 151,03 грн., з яких: 89 206,60 грн. - неповернута сума кредиту; 32 944,43 грн. - прострочені відсотки; 41 474,69 грн. - пеня по простроченій заборгованості. Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором кредиту неустойки: пені по простроченій заборгованості в розмірі 41 474,69 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -VII). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція» 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрований в м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати пені по простроченій заборгованості в розмірі 41 474,69 грн. за кредитним договором № 1Ф-3078 від 25.04.2012 року. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1Ф-3078 від 25.04.2012 року у загальному розмірі 122 151,03 грн., з яких: 89 206,60 грн. - неповернута сума кредиту; 32 944,43 грн. - прострочені відсотки. Тож, позов слід задовольнити у частково. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1832,26 грн.

Outcome: partial