Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Звернувшись до суду з заявою, [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] просить встановити факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Заявниця [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від сумісного проживання у подружжя дітей не було. Рішенням суду від 25.02.2005 року зазначений шлюб було розірвано. На час розірвання шлюбу заявниця вже фактично проживала з [PERSON] , та була від нього вагітна. [INFO] у заявниці народився син - [PERSON] , у свідоцтві про народження якого батьком зазначили [PERSON] , оскільки на момент його народження шлюб між заявницею та [PERSON] не було розірвано. З такім прізвищем та по батькові син заявниці живе до тепер, хоча біологічним батьком хлопця є [PERSON] , який помер [INFO] , від хвороби серця. До своєї смерті [PERSON] проживав без реєстрації шлюбу з заявницею, виховував сина, піклувався про нього, займався його навчанням та забезпеченням. Син заявниці [PERSON] бажає мати у свідоцтві про народження запис про свого дійсного батька, проте не може самостійно звернутися до суду з такою заявою, оскільки є неповнолітньою особою. За таких обставин заявниця, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] просить заяву задовольнити. Представник заявниці - [PERSON] просив заяву задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомлено. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які не є родичами заявниці, у судовому засіданні підтвердили, що заявниця [PERSON] без реєстрації шлюбу проживала з [PERSON] близько п`ятнадцяти років, разом виховували сина. [PERSON] піклувався про нього, син називав його батьком. Помер [PERSON] у [INFO]. Неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що його батьком завжди був [PERSON] , піклувався про нього, про його навчання, розвиток, водив до школи. Помер 10.08.2019 року. [PERSON] не був йому батьком, вони не були навіть знайомі, бачив його тільки на фото. Заслухавши пояснення заявника, свідків, неповнолітнього [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. [PERSON] помер, [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2019 року (а.с. 11). [PERSON] помер, [INFO] що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.09.2019 року (а.с. 12). [PERSON] народився [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2005 року (а.с. 8). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 25.02.2005 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10). Висновком генетоскопічного дослідження від 21.10.2019 року № 23450 підтверджується те що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] (а.с. 22-40). Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved