Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Згідно позову, позивачка [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 09 вересня 1995 року. Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька від 16 червня 2011 року, яке набрало законної сили 27 червня 2011 року, шлюб між ними у судовому порядку було розірвано. У період шлюбу, 11 квітня 2003 року нею та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу була придбана квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вважає зазначене майно спільною сумісною власністю подружжя та просить визнати за нею право власності на 1/2 частку зазначеного майна. У судове засідання позивачка [PERSON], належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, не з'явилася. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, за якою визнав в повному обсязі позов [PERSON] Просить справу розглянути без його участі. За ухвалою суду розгляд справи проведений за відсутності сторін. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. З копії Рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька № 2-1305/11 від 16 червня 2011 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 09 вересня 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили 27 червня 2011 року. В період перебування в зареєстрованому шлюбі відповідач [PERSON] на підставі нотаріально - посвідченого договору купівлі - продажу 11 квітня 2003 року придбав квартиру [ADDRESS]. Відповідач залишається зареєстрованим власником квартири і на час розгляду справи в суді, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Виходячи з того, що квартира набута у власність відповідачем в період перебування у зареєстрованому шлюбі та підтримання фактичних шлюбних відносин з позивачкою, така квартира на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ст. 28 цього ж Кодексу, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Виходячи з рівності часток подружжя у спільному майні, визначеної ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку квартири відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на законі та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 775,75 грн.

Outcome: approved