Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 19.06.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення депозитного вкладу та відсотків за користування коштами, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами про залучення членського внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на загальну суму 139293,18 грн., що складається з боргу: за Договором №2092 від 21.09.2018 р., депозит в сумі 120 000, 00 грн., відсотки в розмірі 12 624, 18 грн.; за Договором №3654 від 28.12.2019 р., депозит в сумі 6000, 00 грн., відсотки в розмірі 669, 0 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між громадянкою [PERSON] , 1935 р.н. та Кредитною спілкою «Громада» (далі по тексту - спілка). Було укладено договір про залучення членського внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: №2092 від 21.09.018 року на суму 120 000,00 грн. та №3654 від 28.12.2019 року на суму 6000, 00 грн. [INFO] [PERSON] померла, право на спадщину за законом оформлено на її сина - позивача. Спілка до 21.12.2019 року виконував свої зобов`язання за договором депозитного вкладу належно та в повному обсязі. У зв`язку з ухиленням Спілкою від своїх зобов`язань позивач 28.05.2020 року звернувся з заявою про виплату відсотків в 10 ( десяти ) денний термін з моменту отримання заява. Проте заява Позивача про виплату відсотків за користування коштами спілкою проігнорована, зобов`язання за договорами не виконано. ІІ. Виклад позиції відповідача. 27.10.2020 року голову правління спілки [PERSON] подала відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити або закрити провадження у справі при укладенні мирової угоди. Вказав, що спілка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг України з 1996 року, тобто більше 20 років і забезпечила стабільність своєї діяльності і виконання прийнятих на себе зобов`язань не дивлячись на численні кризи. Спілка потрапила під вплив надзвичайних, непереборних і невідворотних обставин, які пов`язані із коронавірусною інфекцією, що являється загальновідомою, надзвичайною обставиною всесвітнього масштабу. Запровадження глобального і державного карантину, встановлення жорстких обмежувальних заходів, надання на законодавчому рівні канікул по оплаті позичальниками заборгованості по кредитам прямо і невідкладно потягло за собою значний відтік депозитів, неможливість виконання зобов`язань як зі сторони спілки, так і зі сторони позичальників. Вважає позовні вимоги позивача передчасними, такими що не враховують існуючу складну скрутну ситуацію і вимоги чинного законодавства, зокрема вимоги ст. 617 ЦК України в частині звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок випадку або непереборної сили. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.06.2020 року вказану заяву залишено без руху. Позивачу надано 5-денний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.10.2020 року позовну заяву прийнято розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Судове засідання призначено на 22.10.2020 року. За клопотанням представника відповідача [PERSON] розгляд справи відкладено на 18.11.2020 року. 27.10.2020 року голову правління спілки [PERSON] подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити або закрити провадження у справі при укладенні мирової угоди. За клопотанням представника відповідача [PERSON] розгляд справи відкладено на 01.12.2020 року. За клопотанням представника відповідача [PERSON] розгляд справи відкладено на 16.12.2020 року. У зв`язку з неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 11.01.2021 року. За клопотанням представника відповідача [PERSON] розгляд справи відкладено на 21.01.2021 року. У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, 18.11.2020 року подав заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи представник відповідача не з`явився, 21.01.2021 року подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказала, що сума вкладу за договором №3654 від 28.12.2019 року складає 6 000, 00 грн. Сума вкладу за договором №2092 від 21.09.2018 року складає 120 000, 00 грн. та відповідно відсотки 12 624, 00 грн. не заперечувала проти задоволення позовних вимог у вказаному обсязі. Таким чином, враховуючи згоду позивача та представника відповідача на розгляд справи у їх відсутності, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані строронами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 18.09.2019 року державним нотаріусом Третьої Херсонської ДНК успадкував, окрім іншого: -Грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в спілці на договорах: №2092 від 21.09.2018 року на суму 120 000, 00 грн., станом на 15.08.2019 року залишок відсотків до виплати відсутні; №2623 від 21.12.2018 року на суму 6 000, 00 грн. Зворотні членські внески складають 30 грн. Спадкове майно належало спадкодавцю на підставі довідки №300 виданої 15.08.2019 року спілці. 21.09.2018 року між спілкою та [PERSON] укладено договір №2092, за умовами якого вкладник вносить строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти та внесок на умовах та в порядку, встановленому цим Договором. Договір укладено на 35 міс., тобто до 21.08.2021 року. Відповідно до п. 2.1.1. Договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 120 000,00грн. За п. 2.2.1 процентна ставка за договором встановлюється у фіксованому розмірі 26, 5 % процентів річних. Виплата процентів здійснюється щоквартально на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі (п. 2.3.3 Договору). 28.12.2019 року між спілкою та [PERSON] укладено договір №3654, за умовами якого вкладник вносить строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до спілки, а спілка приймає внесок і зобов`язується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти та внесок на умовах та в порядку, встановленому цим Договором. Договір укладено на 11 міс., тобто до 28.11.2020 року. Відповідно до п. 2.1.1. Договору вкладу вкладник зобов`язується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі 6 000,00грн. За п. 2.2.1 процентна ставка за договором встановлюється у фіксованому розмірі 28, 1 % процентів річних. Виплата процентів здійснюється вкінці дії договору на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі (п. 2.3.3 Договору). Заяву позивача від 28.08.2020 року про повернення коштів на депозиті №2092 від 21.09.2018 року та №3654 від 28.12.2019 року та нарахованих і не виплачених відсотків відповідачем отримано 28.08.2020 року, що встановлено з відмітки на листі позивача. До відзиву відповідачем не долучено доказів реагування на заяви позивача про повернення сум депозитів та нарахованих і невиплачених відсотків за внесками (вкладами), що дає підстави вважати, що дані заяви залишено відповідачем без реагування та відповідно й без задоволення. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами частини другої статті 608 ЦК України зобов`язання не припиняється смертю кредитора, якщо воно не є нерозривно пов`язаним з особою останнього. У такому разі права та обов`язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб - спадкоємців. Отже, зобов`язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям. Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-129цс13. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем грошових вкладів з відповідними відсотками та усіма видами нарахувань, що знаходяться у спілці на депозитному рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки»). Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до статуту КС «Громада» (розміщеного на офіційному сайті спілки http://ksgromada.com.ua) для досягнення мети своєї діяльності кредитна спілка, окрім іншого: приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Отримувати кредити від імені членів кредитної спілки можуть також селянські (фермерські) господарства та приватні підприємства, які знаходяться у їх власності. Розмір кредиту, наданого одному члену кредитної спілки, не може перевищувати 20 відсотків від капіталу кредитної спілки;: залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Зобов`язання кредитної спілки перед одним своїм членом не можуть бути більше 10 відсотків від загальних зобов`язань кредитної спілки (п.п .а-в. п. 5.1 Статуту). Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. (п. 26.1 Статуту) Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. У відповідності до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що незалежно від того чи був укладений договір банківського вкладу на умовах видачі вкладу на першу вимогу чи на умовах повернення вкладу із закінченням встановленого договором строку, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, заміна умов зобов`язання, виплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. А також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Твердження відповідача про наявність форс-мажорних обставин, спростовуються п. 4.2. Договорів, за яким перелік обставин, які сторони віднесли до таких, які не могли передбачити або запобігти, і на час їх дії сторони звільняються від виконання зобов`язань. Карантину в даному переліку немає. Доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин з боку відповідача не надано. Зміни до договорів №2092 та №3654 шляхом укладення додаткових угод, для врегулювання питання введення карантину сторонами не укладались. Сертифікат Торогово-Промислової палати про наявність форс-мажорних обставин відповідачем не долучено. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин. Разом з тим саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором. Тобто при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. На необхідність доведення обставин форс-мажору також вказується в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980, яка набула чинності для України 01.02.1991. В статті 79 зазначеної Конвенції більше детально визначено порядок дій сторін щодо звільнення від відповідальності у випадку виникнення форс-мажору. Виходячи з наведеного, суд не бере до уваги твердження відповідача про неможливість виконання умов договору унаслідок настання форм-мажорних обставин. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Сума до стягнення, яка заявлена позивачем в частині вкладу підтверджується наданими позивачем та відповідачем розрахунками, що сприймається судом як визнання стороною відповідача заявленого до стягнення розміру грошових коштів (вкладу). Сума до стягнення, яка заявлена позивачем по відсотках не підтверджена належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України. Разом з тим, представником відповідача, підтверджено суду відомості згідно яких сума вкладу за договором №3654 від 28.12.2019 року складає 6 000, 00 грн. Сума вкладу за договором №2092 від 21.09.2018 року складає 120 000, 00 грн. та відсотки 12 624, 00 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення за Договором №2092 від 21.09.2018 р. депозиту в сумі 120 000, 00 грн. та відсотків в розмірі 12 624, 00 грн.; за Договором №3654 від 28.12.2019 р. депозиту в сумі 6000, 00 грн. та відсотків в розмірі 669, 00 грн. є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають 100 %. Зокрема, згідно квитанції №8 від 19 червня 2020 року позивачем сплачено 1392, 95 грн. судового збору, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved