Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача 10 лютого 2021 року адвокат Верковська Т.А., діючи в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, у якому просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.07.2019 року (справа №766/23615/18) та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, із застосуванням щомісячної індексації для перерахунку суми в залежності від офіційного індексу інфляції; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20.11.2015 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2019 року розірвано. У шлюбі у сторін народилася дитина, донька - [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення шлюбних відносин (осінь 2018 року) донька залишилася проживати з позивачкою. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.07.2019 року у справі №766/23615/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2018 року і до досягнення повноліття дитини. Позивач стверджує, що звертаючись до суду з позовом не знала про доходи відповідача, а тому просила суд стягнути аліменти саме у розмірі 2 000, 00 грн. На теперішній час виконавчий лист у справі №766/23615/18 перебуває на примусовому виконанні у Суворовському РВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса). Оскільки з моменту ухвалення Херсонським міським судом Херсонської області рішення від 01.07.2019 року у відповідача змінився матеріальний стан в бік значного покращення та збільшення, позивач вважає його таким, що в змозі сплачувати аліменти у розмірі 30 000, 00 грн. Зазначає, що відповідач має професію моряка та отримує щомісячний дохід від 8 000, 00 до 10 000, 00 дол. США, інших стягнень та непрацездатних осіб на утриманні не має. Своїми заявами у інших судових провадженнях відповідач підтвердив, що має змогу сплачувати аліменти у розмірі 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, регулярно ходить у рейси та отримує заробітну плату у розмірі, який перевищує 5 000, 00 дол. США. Вважаючи, що збільшення розміру аліментів відповідає інтересам дитини та не погіршить матеріальне становище відповідача. ІІ. Виклад позиції відповідача 22 березня 2021 року адвокат Клепиков М.С., діючи в інтересах відповідача подав відзив, у якому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 30 000, 00 грн. Вказав, що про професію відповідача та його доходи позивачка була обізнана на час подання позову у справі №766/23615/18 та вважала розмір аліментів достатнім для утримання спільної доньки. Крім того, відповідач у 2019 році надавав добровільну допомогу на утримання малолітньої [PERSON] . Вважаючи, що позивачем не надано доказів збільшення доходів відповідача у порівнянні з 2018 роком, та необґрунтованості збільшення витрат на утримання доньки, з урахуванням рівного обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, відповідач вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 22 березня 2021 року адвокат Клепиков М.С., діючи в інтересах відповідача подав відзив, заяву про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та заяву про витребування доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2021 року у задоволенні заяви адвоката Клепикова М.С. про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2021 року заяву адвоката Клепикова М.С. про витребування доказів повернуто без розгляду. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Позивач (представник) у встановлений в ухвалі від 25.02.2021 року 5-денний строк з дня отримання відзиву відповідача (поштове повідомлення №0500370984053 отримано 20.03.2021 року) правом на подачу відповіді на відзив не скористалися. Станом на 18.05.2021 року відповідь на відзив до суду не надходила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що 10.08.2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №630 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 січня 2019 року у справі №766/22356/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] відновлено на дошлюбне « [PERSON] ». 27.02.2019 року [PERSON] подав заяву у цивільній справі №766/23615/18 та просив стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 липня 2019 року у справі №766/23615/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2018 року і до повноліття дитини. 08.07.2020 року державним виконавцем Суворовського РВ ДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) Везовик Ю.Л. відкрито виконавче провадження №62471714 з примусового виконання виконавчого листа №766/23615/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2018 року і до повноліття дитини. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.07.2019 року приватним нотаріусом Херсонського МНО Лисенко Л.П., [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що додатково підтверджено витягом з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1750344699 від 24.07.2019 року. Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи №16-14-1572 від 07.02.2019 року та Довідки про внесення відомостей до ЄДДР №238955-2019 від 23.07.2019 року [PERSON] та її донька [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за однією адресою. Згідно довідки №20-16 від 04.06.2020 року [PERSON] та її донька [PERSON] , [INFO] ,. проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки по рахунку приватного клієнта № [NUMBER] [PERSON] 04.09.2019 року та 14.11.2019 року з рахунку NEDA MARITIME AGENCY CO. LTD перераховано 965, 00 дол. США та 466, 24 дол. США. Матеріалами справи підтверджується і не заперечується сторонами, що [PERSON] за професією є електромеханіком, його робота пов`язана з роботою на морських суднах і тривалим перебуванням за межами України. З фото профіля у не ідентифікованій соціальній мережі встановлено, що особа « [PERSON] » вчився в Херсонській державній морській академії, працює ELECTRO TECHNICAL OFFICER в NEDA MARITIME AGENCY CO. LTD та публікує світлини суден на воді. Відповідно до посвідчення особи моряка серії [NUMBER] [PERSON] є моряком та 05.03.2019 року прийнятий на посаду El. ENG. m/v «Chloe» NEDA MARITIME AGENCY CO. LTD. 15.09.2016 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися рахунком № [NUMBER] в ПАТ «Марфін банк» до 14.09.2018 року. 28.02.2019 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися рахунком № [NUMBER] в ПАТ «Марфін банк» до 27.02.2021 року. Згідно виписки по рахунку приватного клієнта № [NUMBER] , № [NUMBER] [PERSON] з рахунку № [NUMBER] знімала грошові кошти у період з березня по листопад 2019 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта індексний №248260209 від 15.03.2021 року відомості про реєстрацію за [PERSON] нерухомого майна відсутні. Згідно довідки №/01-06 від 28.02.2020 року [PERSON] працює в ПП «Андрос» на посаді лікаря-акушера-гінеколога з 16.10.2019 року. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів встановленого рішенням суду, що набуло законної сили, позивач посилалася на зміну матеріального стану відповідача, оскільки звертаючись до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 грн. станом на час вирішення справи у суді не була обізнана про його реальні доходи. Наразі [PERSON] працює моряком, ходить в закордонні рейси та отримує заробітну плату, розмір якої дозволяє сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 30 000, 00 грн. щомісячно. Разом з тим, доказів на підтвердження того, що не була обізнана у таких обставинах суду не надано. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд критично сприймає долучену позивачем заяву від 27.02.2019 року, яка була предметом розгляду іншої цивільної справи та якій судом надано оцінку, якою [PERSON] просив стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, оскільки вона подана у цивільній справі №766/23615/18 та в силу вимог процесуального законодавства не може бути врахована та їй не може бути надана оцінка в межах справи що розглядається, предметом якої є збільшення розміру аліментів, що вже присудженні до стягнення. Долучені позивачем у якості доказів відзив по іншій цивільній справі №766/9487/20, позов по справі №766/10262/20, заява про долучення доказів до справи №766/9487/20, позов по справі №766/14646/20 та позов по справі №766/10721/20 підтверджують обставини того, що відповідач має професію моряка, що не заперечується та визнається стороною відповідача. Виписки по рахунку приватного клієнта № [NUMBER] , №234708-2019/0827, № [NUMBER] за 2019 рік, довіреності від 15.09.2016 року та 28.02.2019 судом сприймаються як такі, що підтверджують обізнаність позивачки про доходи відповідача на час розгляду справи про стягнення аліментів (№766/23615/18). За своєю природою аліменти є грошовим виразом утримання осіб, які того потребують, тобто першочерговим є встановлення обсягу затрат, які необхідні для такого утримання, у даному випадку дитини, однак заявлений до стягнення розмір позивачем не обґрунтовано, як і не підтверджено належними та допустимими доказами можливість платника аліментів сплачувати їх у такому розмірі. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у позивача або відповідача змінилися обставини за наявності яких може бути поставлено питання про збільшення розміру раніше присуджених аліментів. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність у встановленому законом порядку зміни сімейного та/ або матеріального стану позивача/ відповідача як безумовних підстав для збільшення розміру аліментів, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів до суду, ураховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для їх стягнення з відповідача в дохід держави у суду відсутні.

Outcome: dismissed