overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Згідно рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 02.06.2015 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором поруки відмовлено. Суд, при винесення рішення не вирішив питання щодо стягнення судового збору з позивача. Так, позивач [PERSON] О.В.18.03.2015 року подала заяву про уточнення позовних вимог та збільшення сум, що підлягають стягненню з [PERSON]І до 52000 грн. Відповідно до ст. 6Законом України « Про судовий збір», у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатитина користь держави до звернення до суду з відповідною заявою. Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У звязку з вказаними обставинами, суд вважає, що треба постановити додаткове рішення, про стягнення судового збору у розмірі 360 грн. ( 525 грн. 160 грн. ) Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Згідно рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 11.11.2015 року були задоволенні частково позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Комінтернівський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, Суд, при винесення рішення, не вирішив питання щодо судових витрат. Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати У звязку з вказаними обставинами, суд вважає, що треба постановити додаткове рішення щодо стягнення судового збору. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Згідно рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 22.01.2015 року були задоволенні позовні вимоги [PERSON] про внесення змін до наказу та запису у трудовій книжці, виплату допомоги. Суд, при винесення рішення, не вирішив питання щодо судових витрат. Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає, що треба постановити додаткове рішення щодо стягнення судового збору. Позивач в позові наполягав на стягнення на його користь витрати за сплату судового збору в розмір 121,80 грн. Ці вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення,суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені витрати. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

- згідно рішення Шполянського районного суду від 30.07.2002 р. [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. 04.02.2014р. рішенням Шполянського районного суду [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на користь відповідачки [PERSON], на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв»язку з тим, що позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей в розмірі ? частини заробітку, що суперечить закону, він звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив зменшити розмір аліментів на утримання двох дітей до 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, згідно рішень Шполянського районного суду від 30.07.2002р. та 04.02.2014р. з позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі ? частини його заробітку, що суперечить положенням Сімейного кодексу України і згідно ст.192 СК України, суд вважає необхідним зменшити розмір стягуваних з позивача на користь відповідачів аліментів до 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. На підставі ст.ст. 180, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Згідно рішення Шумського районного суду від 05 лютого 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на одну малолітню дитину задоволено та вирішено : Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07 листопада 2003 року Цеценівською сільською Радою Шумського району Тернопільської області , актовий запис № 4. Присвоїти [PERSON] прізвище - [PERSON]. Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] залишити проживати із [PERSON]. Стягувати щомісячно аліменти із [PERSON], [INFO] народження, уродженця с.Цеценівка Шумського району Тернопільської області в користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 400 /чотириста / гривень , починаючи із дня звернення до суду - 30 грудня 2014 року та продовжувати до настання повноліття дитини. Стягнути із [PERSON] в користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Стягнення аліментів в розмірі місячного платежу підлягає до негайного виконання. Під час винесення даного рішення, судом було вирішено присвоїти відповідачу [PERSON] прізвище [PERSON], однак на даний час він не бажає зміни даного прізвища, оскільки всі правовстановлюючі документи у нього на прізвище [PERSON], а тому він просить при розірванні шлюбу залишити дане прізвище. А тому суд вважає за необхідним доповнити резолютивну частину рішення Шумського районного суду від 5 лютого 2015 року : де вказати присвоїти [PERSON] прізвище - [PERSON]. У відповідності до ст..220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або із власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони, давали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За вказаних обставин суд рахує за доцільне винести додаткове рішення щодо зміни прізвища відповідача [PERSON] - із [PERSON] на [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Згідно рішення Шумського районного суду від 16 жовтня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] районної ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним задоволено. Визнано за гр.[PERSON] право власності на нежитлову будівлю корпусу незавершеного будівництва інфекційного відділу, загальною площею 2903.43м.кв. та земельну ділянку площею 0.5642 га., кадастровий номер 6125810100:02:003:0262 на якій він розташований, адреса : м.Шумськ вул..Енергетична, 3а, Тернопільської області. Під час винесення даного рішення по даній справі, суд не притягнув [PERSON] міську раду в якості третьої особи що діє на стороні відповідача і не заявляє самостійних вимог, оскільки незавершена будова інфекційного відділу знаходиться на земельній ділянці, що відноситься до земельного фонду [PERSON] міської ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлене клопотання та просить притягнути [PERSON] міську раду в якості третьої сторони, що діє на стороні відповідача та не заявляє самостійних вимог, так як земельна ділянка відноситься до земель [PERSON] міської ради. Представник [PERSON] районної ради [PERSON] не заперечила стосовно даного клопотання. Представник третьої сторони що діє на стороні відповідача та не заявляє самостійних вимог [PERSON] міська рада [PERSON] в судовому засідання підтримав заявлені позовні вимоги позивача та пояснив, що [PERSON] міська рада не заперечує щоб за позивачем було визнано право власності на нежитлову будівлю корпусу незавершеного будівництва інфекційного відділу, загальною площею 2903.43м.кв. та земельну ділянку площею 0.5642 га., кадастровий номер 6125810100:02:003:0262 на якій він розташований, адреса : м.Шумськ вул..Енергетична, 3а, Тернопільської області. А тому суд вважає за необхідним доповнити мотивувальну частину рішення Шумського районного суду від 16 жовтня 2014 року : [PERSON] міська рада позов заявлений позивачем [PERSON] визнає як третя сторона, що не заявляє самостійних вимог і діє на стороні відповідача, оскільки дане приміщення знаходиться на земельній ділянці, яка входила до складу земельного фонду [PERSON] міської ради. У відповідності до ст..220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або із власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони, давали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За вказаних обставин суд рахує за доцільне винести додаткове рішення щодо притягнення [PERSON] міської ради в якості третьої особи що діє на стороні відповідача і не заявляє самостійних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Згідно рішення Шумського районного суду від 31 липня 2015 року: поновити гр.[PERSON] строк на подачу заяви про перегляд рішення Шумського районного суду від 27 березня 2014 року у зв»язку із нововиявленими обставинами . Заяву [PERSON] задовольнити. Скасувати рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкове майно, яким визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла 06 вересня 2010 року, що складається : із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.Миру, 9 в м.Шумськ Шумського району, Тернопільської області. Скасувати державну реєстрацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м.Шумськ по вул. Миру, 9 Тернопільської області та зареєстроване за гр.[PERSON]. В позові [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкове майно відмовити. Під час винесення даного рішення, судом було вказано скасувати державну реєстрацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м.Шумськ по вул. Миру, 9 Тернопільської області та зареєстроване за гр.[PERSON], однак не вказано номера державного реєстратора та дати реєстрації. У відповідності до ст..220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або із власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони, давали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За вказаних обставин суд рахує за доцільне винести додаткове рішення де вказати номер державної реєстрації та дату видачі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Згідно розпорядження від 26.01.2015 року після повторного авторозподілу до провадження судді Кравчук В.П. передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка призначена до розгляду в попередньому судовому засіданні на 10 лютого 2015 року. До попереднього судового засідання 09.02.2015 року до Романівського районного суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] про відвід судді Кравчук В.П., посилаючись на те, що є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді: Суддею Кравчук В.П. розглядалася справа про розподіл спільного майна подружжя між сторонами, де 19 лютого 2013 року винесено ухвалу про закриття провадження по справі у зв'язку з визнанням мирової угоди, укладеної сторонами по справі. Відповідач вважає, що вказане рішення прийнято незаконно, так як на нього чинився тиск з боку головуючого судді. На даний час позивачкою поставлено позовні вимоги, які безпосередньо виходять із зобов'язань згідно рішення по цивільній справі про розподіл майна, прийнятого 19.02.2013 року. На підставі ст.ст. 20 ч.1 п.4, 23, 24, 25 ЦПК України представник відповідача просив задоволити заяву про відвід судді Кравчук В.П. та передати справу іншому судді. Суд, розглянувши заяву про відвід, вислухавши представника відповідача, позивачку, приходить до висновку, що з метою усунення будь-яких сумнівів відповідача [PERSON] та інших сторін в об'єктивному та неупередженому вирішенні справи, заява відвід головуючого по справі - судді Кравчук В.П. - підлягає задоволенню. Крім того, дійсно суддею Кравчук В.П. 19 лютого 2013 року була розглянута цивільна справа №2-569/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, де згідно ухвали суду від 19.02.2013 року визнано мирову угоду, укладену сторонами по справі, з приводу спору про майно, яке є предметом судового спору по даній цивільній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Згідно свідоцтва № 9105 про право власність на житло від 05.02.1998 року, виданого Управлінням економіки і ринкових відносин Алчевської міської ради згідно розпорядження від 04.02.1998 року за № 74, квартира [ADDRESS] була передана у спільну сумісну власність - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] чоловік позивача - [PERSON] помер, та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді його частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця є позивач [PERSON] - дружина [PERSON], яка перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі та мешкала з ним однією сім*єю до його смерті. Відповідач [PERSON] - донька позича та [PERSON] не має заперечень на те, що спадщину у вигляді частки спірної квартири прийняла та оформила на своє ім*я [PERSON]. Позивач та відповідач з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися, оскільки позивач [PERSON] загубила оригінали правоустановлюючих документів на квартиру [ADDRESS], а з усної консультації в нотаріальній конторі позивачу було повідомлено, що отримання копій свідоцтва про право власності на житло не дає їй право подальшого звернення до нотаріальної контори за оформленням правщини та було рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, за зверненням позивача до КП «БТІ» в підтвердження її з померлим чоловіком [PERSON] права власності на спірну квартиру їй було надано копію свідоцтва про право власності на житло та довідку за р. № 412 від 17.06.2014 року. Позивач, звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати, що [PERSON], померлому [INFO], та [PERSON] кожному належить по ? частці квартири [ADDRESS], визнавши за ними право власності на ці частки; визнати [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]; визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], що відкрилася після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS], у порядку спадкоємства згідно з законом після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Позивач у попереднє судове засідання не з'явилася, надавши суду заяви про розгляд справи за її відсутністю та про підтримання позовних вимог. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про визнання позову. Суд, перевіривши матерiали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Згідно свідоцтва на спадщину за законом від 11.10.2005 року позивачці на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою Донекцька область Мангушський район смт.Ялта вул..Свердлова, 34. У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі., але з серпня 2014 року вони за вказаною адресою не проживають, житлом не користуються, власних речей у будинку не має, обов,ящиків по утриманню житла не здійснюють. Реєстрація відповідачів у будинку тягне нарахування на них комунальних послуг, які вони не сплачують. У судовому засіданні позивачка просить: Визнати відповідачів такими ,що втратили право користування вказаним житловим приміщенням зі зняттям їх з реєстрації. Відповідачі у судове засідання не прибули, хоча були повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 74 ч.5 ЦПК України. (Згідно п.6.4 рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року визнано конституційним), що є належним чином. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності …, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Згідно з вимогами ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому засіданні. Згідно з вимогами діючого законодавства цей строк складає понад 6 місяців. Факт того, що відповідачі не проживає в будинку позивача , підтверджується актами депутата Ялтинської селищної ради [PERSON],[PERSON], від 17.03.2015 року, від 09.04.2016 року та від 10.10.2016 року тобто більш ніж 1 рік, без поважної причини . Домовленості між відповідачами та нею , у відповідності з ч.2 ст.405 ЦК України, не було, а тому відповідачів може бути визнано такими, що втратили право користування житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.02.1985 року , після укладення шлюбу присвоєні прізвища дружині « [PERSON] »(а.с.10) Згідно копії трудової книжки заявниці прізвище « [PERSON] » змінено на [PERSON] » та на « [PERSON] » (а.с.11). У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть № 28 від 07.10.2019 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.4) З відмови у проведенні державної реєстрації смерті, наданої заявнику 10.10.2019 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 16.13-115/1-3468/4, вбачається, що для державної реєстрації смерті до вищевказаного Відділу було надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2019 року, яке видане на тимчасово окупованій території України, зокрема, видане незаконним державним утворенням, так званою «ДНР». Тому, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та (або) особами даного утворення є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно копії довідки від 27 березня 2018 року № 0000501127 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована по [ADDRESS] фактично проживає [ADDRESS] ( а.с.13). Відповідно до п. 5, ч. 2, ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав особи. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що заявниця є донькою [PERSON] , яка народилася [INFO] , що померла [INFO] . На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №662533, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 5). Позивач є пенсіонером за віком, отримує пенсію в розмірі 1373 грн. 00 коп. щомісяця (а.с. 4). Відповідач працює та має стабільний дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Зокрема, вказана стаття не містить положення про наявність у дітей працездатності, для забезпечення можливості дітей утримувати своїх батьків. Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід тощо. Позов про стягнення аліментів може бути пред'явлений: до одного з дітей; до кількох з дітей; до всіх дітей разом. Розмір аліментів визначається в судовому порядку в залежності від матеріального та сімейного становища батьків та дітей. При цьому судом враховуються всі заслуговуючи на увагу інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Аліменти підлягають сплаті щомісяця в твердій грошовій сумі. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонером, тобто в правовому розумінні непрацездатною, не має свого житла, отримує пенсію в розмірі 1269 грн. 38 коп., приходить до висновку, що остання потребує утримання від своєї дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не скористалися своїм правом на надання відзиву та заперечень проти стягнення з нього аліментів, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання непрацездатного батька, суд вважає за необхідне позов задовольнити. При цьому в розумінні ст. 205 СК України суд може застосувати змішаний порядок стягнення аліментів, стягнути аліменти одночасно у частці від заробітку (доходу) повнолітньої дитини та у твердій грошовій сумі. Таким чином, стягнення аліментів в розмірі 1/5 частки від заробітку відповідача, але не менше 1000 грн. на місяць не суперечить діючому законодавству, та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved