Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.85-90), ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 54852,84 грн. за кредитним договором б/н від 14.12.2007 року, яка складається з такого: - 13658,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 38005,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 2588,23 грн. - процентна складова, а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.12.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість - 54852,84 грн., яка складається з такого: - 13658,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 38005,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 2588,23 грн. - процентна складова, На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом відповідної публікації на офіційному сайті суду, у судове засіданні не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Правовідносини за кредитним договором регулюються § 2 «Кредит» Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦПК України, зокрема ст.ст.1054-10571 ЦК України, і у відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1054 ЦК України визначає основні ознаки кредитного договору, стаття 1055 ЦК України - форму кредитного договору, стаття 10561 ЦК України - типи процентної ставки, умови визначення за кредитним договором розміру процентів та порядку їх сплати, стаття 1057 ЦК України - ознаки та умови укладення комерційного кредиту, стаття 10571 ЦК України - правові наслідки недійсності кредитного договору. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 14.12.2007 року у загальному розмірі 54852,84 грн., позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надав суду: -копію Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7); -копію Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на ім'я [PERSON] (а.с.62-65); -копію Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на ім'я [PERSON] від 29 жовтня 2013 року (а.с. 75-76); -копію Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на ім'я [PERSON] від 04 грудня 2007 року (а.с.80-82); -розрахунок заборгованості за договором б/н від 14.12.2007 року, укладеним між ПриватБанком та [PERSON] станом на 31.05.2016 року за період з 08.01.2008 року по 31.05.2016 року (а.с.91-94). Вирішуючи питання щодо належності та допустимості наданих стороною позивача доказів, суд дійшов такого: Згідно зі статтею 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.2). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2). Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4). Надана позивачем копія Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7) неналежної якості, а тому не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту укладення сторонами кредитного договору б/н від 14.12.2007 року. Копію Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на ім'я [PERSON] (а.с.62-65), копію Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на ім'я [PERSON] від 04 грудня 2007 року (а.с.80-82) суд визнає неналежними доказами, оскільки зазначенні документи не містять інформації щодо предмету доказування в даній справі. Копія Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку на ім'я [PERSON] від 29 жовтня 2013 року (а.с. 75-76) також є неналежним доказом у справі, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача саме за кредитним договором б/н від 14.12.2007 року та наданий розрахунок заборгованості за Кредитним договором б/н від 14.12.2007 року за період з 08.01.2008 року по 31.05.2016 року. Інших доказів на підтвердження факту укладення між сторонами Кредитного договору б/н від 14.12.2007 року позивачем не надано та про наявність таких доказів не зазначено. За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed