Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги (а.с.58-60), [PERSON] просить: - стягнути з [PERSON] на її користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 21750,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь витрати з юридичних послуг у розмірі 10000,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] мешкає поверхом вище у квартирі № 26 цього ж будинку. 09 березня 2014 року приблизно о 03-00 годині її квартиру було затоплено водою внаслідок того, що в квартирі № 26 вийшла з ладу «американка» на місці кріплення радіатора центрального опалення на кухні. Внаслідок затоплення квартири було пошкоджено її майно. Факт затоплення квартири та відповідні пошкодження її майна зафіксовані у Акті комісії КП «СЕЗ» від 07 квітня 2014 року. Внаслідок пошкодження її майна, їй спричинена матеріальна шкода, розмір якої за кошторисом та чеком № 10 від 22 жовтня 2016 року ПП [PERSON] складає 21750,00 грн. Відшкодувати у добровільному порядку спричинену матеріальну шкоду відповідач відмовляється. Крім того, у звязку із пошкодженням її майна, їй спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, що призвело до розладу здоровя, погіршення відносин з близькими родичами та нервових розладів. Спричинену їй моральну шкоду оцінює у 50000,00 грн. Також, вважає, що відповідач має їй відшкодувати 10000,00 грн., які були витрачені нею на оплату послуг ПП [PERSON] за складання даної позовної заяви. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 22 травня 2008 року, видане Відділом по приватизації при комунальному підприємстві «СЄЗ» (а.с.99-100), витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18946546 від 26 травня 2008 року (а.с.101). Відповідач [PERSON] є власником та зареєстрована у [INFO]. Дані обставини встановлені на підставі довідки КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» № 2017 від 12.10.2016 року (а.с.39); Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 71388229 від 26.10.2016 року (а.с.42-43); довідки КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» від 31.08.2016 року (а.с.13). Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2). Таким чином, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обовязкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди, тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обовязковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. При цьому, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, згідно із якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Відповідно до ст.190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. 09 березня 2014 року приблизно о 03-00 годині відбулося залиття квартири [ADDRESS] водою з квартири № 26, що розташована поверхом вище, внаслідок відриву труби центрального опалення на МРВ. Дана обставина встановлена за випискою із службового журналу реєстрації заявою по аварійно диспетчерської служби КП «Служба єдиного замовника» від 25.03.2014 року (а.с.82). Актом, складеним комісією КП «СЕЗ», від 07.04.2014 року встановлені такі пошкодження квартири позивача: коридор стеля обшита пластиком, стіни обшити кроноспаном, покриття полів лінолеум. На стелі два вбудованих світильника, один з яких не працює. На краноспані сліди потьоків на двох стиках. Підлога із лінолеуму, в окремих містах частково деформований. Ванна кімната стеля обшита пластиком, стіни облицьовані керамічною плиткою, на стелі два вбудованих світильника, один з яких не працює. Витяжний електричний вентилятор не працює. Кухня\~ - стеля обшита пластиком, стіни обшити кроноспаном, покриття полів лінолеум, на стелі два вбудованих світильника, один з яких не працює. На краноспані сліди потьоків на пяти стиках. Витяжний електричний вентилятор не працює. Встановлений на кухні котел автономного опалення не працює. кімната стеля та стіни обклеєні шпалерами, покриття полів лінолеум. На зовнішній стіні, на куті суміжному з кухнею, сліди залиття по всій висоті кімнати шириною 40 см. На стелі два листа шпалер частково розійшлися на стику. На момент обстеження монітор на ноутбуці не працює, затік рідиною, на тахті пляма від рідини рудого кольору, люстра на стелі з пульта дистанційного керування не вмикається та не працює (а.с.81). Крім того, зазначеним вище Актом встановлена причина залиття квартири позивача порив системи центрального опалення квартири № 26 (прийшла в несправність «американка» у місці зєднання радіатора на кухні). За кошторисом обєкту від 22 жовтня 2016 року, складеним ПП [PERSON], та чеком № 10 від 22 жовтня 2016 року, виданим ПП [PERSON], загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних із залиттям квартири [ADDRESS] складає 21750,00 грн. (а.с.67-68). За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана залиттям квартири у розмірі 21750,00 грн. Вирішуючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди суд дійшов таких висновків. Статтею 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Згідно із ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що з вини відповідача по справі сталось залиття належної позивачу квартири, що призвело до пошкодження майна позивача та безперечно призвело до незручностей, хвилювань та душевних страждань, а отже є підстави для захисту її порушених прав у вигляді відшкодування моральної шкоди. З урахуванням конкретних обставин даної справи, тривалості порушення прав [PERSON], вимушених змін у її звичному способі життя, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає, що належним розміром відшкодування моральної шкоди позивачеві має бути 1200,00 грн., які підлягають стягненню на відповідача на користь позивача. Тож, позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в частині вимог майнового характеру у розмірі 640,00 грн., а також судовий збір у розмірі 640,00 грн. в частині вимог немайнового характеру. Вирішуючи питання щодо покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню позивачу витрат на правову допомогу, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. п. 47, 48 постанови Вищого спеціалізованого суду від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями\~8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно договору (стаття 12, 42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84,88,89ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати понесені позивачем за послуги, що надані ФОП [PERSON] за Договором про надання юридичних послуг від 15 серпня 2016 року у загальному розмірі 10000,00 грн. (а.с.47-48) відшкодуванню не підлягають, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення ФОП [PERSON] діяльності з надання юридичних послуг. Так, за інформацією, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, види діяльності, які надаються ФОП [PERSON], зазначені як надання ландшафтних послуг. При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року, якою зобовязано державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області розглянути заяву від 24 лютого 2016 року про проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця [PERSON], оскільки зазначеною постановою будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо видів діяльності ФОП [PERSON] не внесені. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial