Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідач є її братом. 16.02.1998 вона разом з відповідачем купили в рівних частках двокімнатну квартиру, загальною площею 48,0 кв. м, житловою площею 30,4 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - спірна квартира). Цей факт підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений 16.02.1998 на товарній біржі «Дніпродзержинська». Житлова площа першої ізольованої кімнати становить 18,5 кв. м, а другої ізольованої кімнати -12,8 кв. м. У квартирі є усі зручності та підсобні приміщення: кухня, ванна кімната, туалет, коридор. Спірна квартира обладнана системами теплопостачання і постачання природного газу. З дня покупки спірної квартири позивач разом з дитиною займає житлову кімнату площею 18,5 кв. м, а відповідач проживає у другій кімнаті. Під час спільного проживання з відповідачем в спірній квартирі у них склався порядок користування загальними підсобними приміщеннями: кухнею, ванною кімнатою, туалетом, коридором. Особові рахунки в житлово-комунальних підприємствах були відкриті на ім'я позивача: -в КП «Управляюча компанія по ОЖФ» особовий рахунок № [NUMBER]; в КВП ДМР «Міськводоканал» особовий рахунок № [NUMBER]; -в КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» особовий рахунок № [NUMBER]; в ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут» особовий рахунок № [NUMBER]. Оскільки особові рахунки в житлово-комунальних підприємствах були відкриті на її ім'я, вона змушена сплачувати квартплату і комунальні послуги за спірну квартиру, у тому числі і за відповідача, та відповідати за комунальні борги відповідача у разі їх виникнення. Позивач не згодна з таким станом речей, і не бажає відповідати за житлово-комунальні борги іншого співвласника, тобто відповідача. Крім того, відповідач жодних витрат по сплаті житлово-комунальних платежів не несе, відверто байдуже ставиться до свого обов'язку своєчасно і в повному обсязі оплачувати свою частку витрат на сплату житлово-комунальних послуг. Добровільно вирішити спір відповідач не бажає, тому вона змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. На теперішній час вона з дитиною займає кімнату, площею 18,5 кв. м, а відповідач займає іншу кімнату площею 12,8 кв. м, що відповідає її частці у праві спільної часткової власності з урахуванням її проживання разом з дитиною. Враховуючи наведене, позивач вважала, що порядок користування квартирою, який вже склався та запропонований нею у позовній заяві, є справедливим і таким, що максимально забезпечить права і інтереси позивача та відповідача у користуванні приміщеннями спірної квартири, а тому їй слід виділити в користування кімнату площею 18,5 кв. м, а відповідачу іншу кімнату площею 12,8 кв. м, що з урахування усіх обставин буде відповідати частці кожного у праві спільної часткової власності. Оскільки відповідач проживає у спірній квартирі та ухиляється від сплати житлово-комунальних послуг, а усі платежі житлово-комунальні підприємства нараховують однією сумою в одному платіжному документі, як на неї, так і на відповідача, тому вважала, що є підстави для поділу особових рахунків. На підставі викладеного позивачка просила суд встановити наступний порядок користування квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]: виділити їй у користування кімнату житловою площею 18,5 кв. м; виділити відповідачу [PERSON] кімнату житловою площею 12,8 кв. м; підсобні приміщення, а саме: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню - залишити в загальному користуванні; зобов'язати комунальне підприємство «Управляюча компанія по ОЖФ» розділити особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], відкривши на ім'я [PERSON] особовий рахунок на ізольовану кімнату, житловою площею 18,5 кв. м, та відкривши на ім'я [PERSON] особовий рахунок на ізольовану кімнату, житловою площею 12,8 кв. м у відповідності до визначеного порядку користування цією квартирою; зобов'язати комунальне-виробниче підприємство «Міськводоканал» Дніпродзержинської міської ради розділити особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], визначив частки: [PERSON] за холодне водопостачання і відведення стоків в розмірі 3/4 частини суми відповідних нарахувань, [PERSON] за холодне водопостачання і відведення стоків в розмірі 1/4 частини суми відповідних нарахувань; зобов'язати комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» розділити особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], визначив частки: [PERSON] за теплопостачання в розмірі 1/2 частини суми відповідних нарахувань; [PERSON] за теплопостачання в розмірі 1/2 частини суми відповідних нарахувань; зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз Збут» розділити особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], визначив частки: [PERSON] за газопостачання в розмірі 3/4 частини суми відповідних нарахувань; [PERSON] за газопостачання в розмірі 1/4 частині суми відповідних нарахувань. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх доказами, викладеними в позовній заяві та просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст. 224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Представники третіх осіб Комунально-виробничого підприємства «Міськводоканал» Дніпродзержинської міської ради, Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у судове засідання не з'явились, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник комунального підприємства «Управляюча компанія по ОЖФ» у судове засідання також не з'явився, про час розгляду справи був належним чином повідомлений судовим викликом. Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» надані письмові заперечення відповідно яких зазначили, що відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами (населенням - споживачами природного газу) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕПК №2496 від 30.09.2015 року. Згідно з п.10 Р. ІІІ Правил «За однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об'єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.» Таким чином розділення особового рахунку [NUMBER], відкритого на імя [PERSON] неможливо. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, при цьому приймає до уваги такі обставини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений 16.02.1998 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» позивачу та відповідачу належить квартира №4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (ар.с.5). Відповідно до вказаного договору частки володільців не визначені, а отже згідно з ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду із вимогами про визначення порядку користування квартирою, що перебуває у спільній сумісній власності, позивач просила виділити їй у користування кімнату площею 18, 5 кв.м, іншу кімнату площею 12, 8 кв.м залишити у користуванні відповідача, посилаючись на відсутність коштів на оплату комунальних послуг за відповідача, який є співвласником, однак витрат на утримання майна не здійснює. Отже, як убачається з тексту позовної заяви фактично позивачу ніхто перешкоди у користуванні квартирою, яка перебуває у них у власності не чинить. Отже в частині визначення порядку користування спірною квартирою спір відсутній. Частина 1 ст.3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Доказів про те, що право позивача на користування квартирою №4, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кимось порушується, або не визнається позивачем не надано та у матеріалах справи - відсутні. Окрім цього будь-яких доказів щодо реальних площ першої та другої кімнати в зазначеній квартирі позивач суду не надала. Що стосується доводів позивача на відкриття окремих особових рахунків, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу з наступних підстав. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Як вбачається зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги (надалі Закон), відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку, та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Стаття 26 Закону визначає істотні умови договору між виконавцем/виробником та споживачем на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до зазначених правових норм однією з істотних умов договору є його предмет, тобто те приміщення і житлова площа, на яку будуть надаватися виконавцем/виробником житлово-комунальні послуги та інші послуги. Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Разом з тим, вирішити питання про поділ особових рахунків як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. Однак позивачем не зазначено, яка саме площа буде перебувати у спільному користуванні, не надано жодних доказів щодо того, яка площа підпадає під кімнати, а яка перебуває у спільному користуванні, адже ніяких доказів з даного приводу суду не було надано. Посилання позивача на тягар утримання спільної сумісної власності одноособово за усіх власників, суд до уваги не приймає. Оскільки позовних вимог про стягнення коштів витрачених на утримання належного йому майна позивачем не заявлено. Крім цього висуваючи вимоги до комунального підприємства «Управляюча компанія по ОЖФ», Комунально-виробничого підприємства «Міськводоканал» Дніпродзержинської міської ради, Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» та фактично вимагаючи зобов'язати зазначених осіб вчинити певні дії, позивач не зазначає дані установи у якості відповідачів по справі. Відповідач у цивільному судочинстві - це сторона, якій пред'явлено позов. Таким чином позивач висуває вимоги не до відповідачів, а до третіх осіб, а отже у даному випадку відсутній належний відповідач по справі. Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача або щодо залучення співвідповідача повинна виходити саме від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотання позивач повинен обґрунтовувати необхідність такої заміни або залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є належним відповідачем або співвідповідачем. Встановлення неналежності відповідача без з'ясування особи, яка повинна відповідати за позовом, не дає можливості провести заміну. Подання позивачем такого клопотання означає, що він не лише згоден, а й просить про заміну неналежного відповідача належним або залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права притягати належного відповідача як співвідповідача. Якщо суд вважає, що відповідач визначений неправильно і якщо позивач відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача на належного не подає та не просить про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача, суд повинен розглядати справу далі і відмовляти у задоволенні позову. Відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача або про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача від позивача не надійшло.

Outcome: dismissed