Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 21 серпня 2006 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем у них неповнолітніх дітей немає. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з лютого 2020 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна сторони не мають. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] , а також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 21 серпня 2006 року виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцевого Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 72. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2020 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб видно, що при укладенні шлюбу позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища « [PERSON] », суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved