Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.28), [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на користь їх спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти на період навчання в розмірі ј частки всіх видів доходу щомісяця, починаючи з дня подання до суду цього позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.09.1990 по 03.11.2005. [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/4811/15-ц від 22.10.2015 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј всіх видів заробітку до досягнення ним повноліття. Аліменти вона отримувала на підставі виконавчого листа шляхом звернення стягнення з пенсії відповідача до досягнення сином 18-ти років, а саме до [INFO] . Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 17.12.2018 по справі № 233/4327/18 на її користь з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 21.08.2018 до закінчення навчання в Державному навчальному закладі «Костянтинівське вище професійне училище» - 03.05.2020, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Наразі син продовжує навчатися на денній формі навчання в Краматорському коледжі ДОН НУЕТ ім. М. Туган - Барановського за спеціальністю «харчові технології». Термін навчання [PERSON] в цьому навчальному закладі визначений до 30.01.2022. Син зареєстрований та фактично мешкає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . До місця навчання, тобто до зазначеного учбового закладу, яке знаходиться в місті Краматорськ, [PERSON] їздить кожного для автобусом, що потребує значних додаткових витрат. Вона працює на посаді медичної сестри в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» та отримує мінімальну заробітку плату, якої ледве вистачає для забезпечення елементарних потреб життєдіяльності: харчування, одягу, сплати комунальних послуг, тощо. Зокрема, вона є особою з інвалідністю з дитинства третьої групи, у зв`язку з чим отримує пенсію по інвалідності, але також має необхідність матеріально підтримувати стан здоров`я задовільним, що передбачає купівлю ліків та проходження регулярного медичного обстеження та лікування. В зв`язку із здобуттям спеціальності на денній формі навчання та відсутністю досвіду, син не має можливості працевлаштуватися. Стипендію він не отримує, додаткового доходу не має. З огляду на дорослий вік сина, його навчання та життя потребує додаткових витрат, які вона не в змозі забезпечити йому самостійно враховуючи вищенаведене. Відповідач з сином майже не спілкується, жодної уваги йому не приділяє та допомоги наразі йому не надає. Домовленості між нею та відповідачем щодо його участі в подальшому утриманні їх спільного сина не досягнуто. Відповідач має можливість надати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки, як їй відомо, він отримав громадянство РФ та є офіційно працевлаштованим на водопостачальному підприємстві, підробляє в автопарку. Крім того, відповідач перебуває на обліку в Костянтинівсько - Дружківському об`єднаному УПФУ і отримує пенсію по інвалідності, що встановлено в рішенні Костянтинівського міськрайонного суду від 17.12.2018 № 233/4327/18. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа письмових пояснень на позов не подав Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2021 відкрито провадження у цій справі, залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи [PERSON] , справу призначено до судового розгляду по суті, учасникам справи встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.31-32). Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Представниця відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не заперечувала проти стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі, визначеному позивачкою. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, його неявка згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 статті 199 СК України встановлено, що, якщо повнолітні син/ дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані його/її утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2). Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дитиною щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 СК України. Судом установлено, що [INFO] в м. Костянтинівка Донецької області народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 25 вересня 2000, яке видане Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки Донецької області (а.с.10). [PERSON] , якому на момент розгляду справи виповнилося 20 років, навчається на Ш курсі денної форми навчання у Краматорському коледжі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган -Барановського, термін навчання з 01.09.2020 по 30.01.2022 (а.с.15), у зв`язку з чим не має можливості працювати, а тому потребує матеріальної допомоги. Витрати, пов`язані з навчанням [PERSON] складаються з витрат на проїзд до навчального закладу (з м. Костянтинівка до м. Краматорська), придбання канцелярських прилад, продуктів харчування, одягу. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який за твердженням позивачки має постійне місце роботи та отримує пенсію по інвалідності, що ним не спростовано; 2)можливість надання допомоги позивачкою, яка має постійне місце роботи та отримує середньомісячну заробітну плату, згідно із довідкою від 12.02.2021 № 22 (а.с.11), у розмірі 6285,84 грн (37714,99 грн/6 міс = 6285,84 грн). Крім того, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2100 грн (а.с.12); 3)повне визнання відповідачем позову - та вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення або припинення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1). Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 09 березня 2021 року, тож з відповідача на користь третьої особи мають бути стягнуті аліменти у відповідності до ч.1 ст. 191 СК України з 09 березня 2021 року. Згідно із п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 908,00 грн. На підставі ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved