Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона на підставі договору дарування від 01.04.2013 року є власником [ADDRESS] Разом з нею у спірному жилому приміщенні зареєстрований її син відповідач [PERSON], [INFO]. Проте, її син [PERSON] понад один рік у спірному жилому приміщенні не проживає, комунальні послуги не сплачу, його особистий речей у квартирі не має. Оскільки відповідач тривалий час відсутній у спірному житловому приміщенні без поважних причин, вважає, що він має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, відповідач з 2012 року є зареєстрованим у належному їй жилому приміщенні. Проте, з часу реєстрації та до теперішнього часу відповідач у квартирі не мешкає, оскільки створив сім'ю та виїхав до РФ. Жодних перешкод у користуванні квартирою вона відповідачу не чинила. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Договору дарування від 01 квітня 2013 року є власником квартири [ADDRESS] Дана обставина підтверджується копією Договору дарування від 01 квітня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 96, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1842498 від 01.04.2013 року (а.с.8,9). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному жилому приміщенні зареєстрований син власника квартири [PERSON] [INFO]. Дана обставина підтверджується копією паспорту [PERSON], з відмоткою про зареєстроване місце проживання у спірному житловому приміщенні з 29 лютого 2012 року, а також довідкою виданої КП « СЕЗ» № 1 від 18.06.2018 року за № 2274 (а.с. 10-11,14). Відповідач [PERSON] не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік. Зазначена обставина підтверджена показами свідків [PERSON], [PERSON], які кожен окремо, у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача понад один рік у спірному жилому приміщенні. А також Актом з перевірки паспортного режиму від 12 червня 2018 року (а.с.13), згідно із яким [PERSON] не проживає у [ADDRESS] 10 років. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, позов слід задовольнити.

Outcome: approved