Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Згідно позову, наприкінці серпня 2008 року відповідачами по справі було складено розписку про їх борг позивачу у сумі 28 500 іривень зі строком повернення коштів до 01 серпня 2009 року, але до теперішнього часу зобов*язання належним чином не виконано, що завдало позивачу матеріальних збитків, які він оцінює у 3 389 гривень та моральної шкоди, яку він оцінює у 30 000 гривень. Просить стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму боргу а також моральну та матеріальну шкоду і витрати по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, але уточнив позовні вимоги, вказавши, шо відповідачі вже сплатили йому борг 12500 гривень і затишок боргу складає 16000 гривень. Відповідачі у судовому засіданні позов не визнати і дали аналогічні пояснення, про те, що не отримували у позивача гроші, а придбали році у позивача зерно пшениці з умовою повернення з урожаю, але не повернули у повному обсязі і вже в серпні 2008 року на вимогу позивача написати і підписали розписку з обов*язком повернути борг за придбану пшеницю з урахуванням збитків, які нарахував сам позивач, але вони вважають, що позивач завищів суму їхнього боргу. Відповідач підтвердив, що дійсно особисто відповідачі гроші у нього в борг не брали, а він у борг давав їм пшеницю, та надавав послуги з обробки землі та збиранню врожаю, на підставі чого він і нарахував суму боргу та збитків. Судом на підставі пояснення сторін та письмових доказів: копії розписки [PERSON], рахунку - фактури № 71, розписки [PERSON], [PERSON], [PERSON], копій договорів оренди землі, копій квитанцій на прийом податкових платежів, довідки з управління агропромислового розвитку Олександрівської райдержадміністрації, моніторингу цін закупівлі продовольчого та фуражного зерна, реєстру № 342, розрахунку вартості переданого врожаю встановлено наступне: Наприкінці серпня 2008 року відповідачами по справі було складено розписку про їх грошовий борг позивачу у сумі 28 500 гривень зі строком повернення коштів до 01 серпня 2009 року, але у дійсності [PERSON] грошей відповідачам не передав, шо обидві сторони підтвердили в одному з судових засідань. Позивач передав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зерно та надавав їм послуги по обробці землі та збиранню врожаю, але не грошові кошти, як зазначено у розписці. Тобто сторонами було вчинено удаваний правочин з метою приховання іншого, який вони насправді здійснили. У відповідності до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов*язків. Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого гіравочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину', який сторони насправді вчинили. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв*язку з тим, шо учасниками процесу не було заявлено позовних вимог, щодо врегулювання відносин, що витікаютв із правочину, який насправді вчинили сторони, у задоволення пред'явленого позову необхідно відмовити. Метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення можливості виконання рішення суду - ч. З ст. 151 ЦПК України. У зв*язку з тим, що у задоволенні позову необхідно відмовити та враховуючи те. що відпала необхідність у забезпеченні позову заборону відчуження автомобілю Форд-Скорпіо, який належить М і щур Р.Т., та трактора ЮМЗ-6. який належить [PERSON] необхідно скасувати.

Outcome: dismissed