Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

З позовної заяви [PERSON] - [PERSON] вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 16 листопада 2003 року Білоцерківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №8. У зареєстрованому шлюбі перебуває втретє. Також позивачка вказує, що від вищевказаного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої сторони по справі записані батьками. Позивачка звернулася до суду і просила шлюб розірвати, вказує, що на примирення не згодна. Зазначає у позові про те, що шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння в сім`ї, відповідач [PERSON] не допомагає матеріально, не виконує сімейних обов`язків, що стосується допомоги у вихованні дитини, не допомагає по господарству. Конфлікт в сім`ї носить тривалий характер, всі спроби зберегти сім`ю заради дитини не дали позитивних наслідків, сім`я розпалася остаточно, шлюбні відносини припинено, спільно подружжя не проживає, будь яких підстав, для збереження сім`ї та примирення у сторін не має. Спору про майно, яке придбане під час шлюбу на даний час не має. Позивач стверджує, що збереження сім`ї не можливе та суперечить її інтересам, на примирення не згодна. Посилаючись на вищевикладене, просила шлюб між сторонами розірвати та стягнути судові витрати у справі (а.с.2). Згідно листа виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №713 від 13.09.2019 року вбачається, що згідно реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання не відоме (а.с.11). Загальне позовне провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 18.09.2019 року (а.с.12) і підготовче засідання у справі призначено на 28.11.2019 року. Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 11 год. 22.11.2019 року по 04 грудня 2019 року перебував на лікарняному, тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справа не розглядалася). Підготовче засідання по справі відкладено на 03.01.2020 року. До початку проведення підготовчого засідання 03.01.2020 року позивач та відповідач подали письмові заяви, з яких вбачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити, строк на примирення позивачеві не потрібен (а.с.23); відповідач [PERSON] вказав в своїй письмовій заяві, яка надійшла до суду 03.01.2020 року про те, що заперечень в межах позовних вимог про розірвання шлюбу не має, позов він визнає, строк на примирення не потрібен та просив розглядати справу у його відсутність (а.с.24). В зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити підготовче засідання, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, а також враховуючи подані заяви сторін у справі від 03 січня 2020 року. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2003 року, шлюб зареєстрований Білоцерківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №8 (а.с.5). Сторони у справі мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З довідки, виданої виконкомом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 1647 від 20.08.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] має такий склад сім`ї: вона особисто, чоловік - [PERSON] , 1970 р.н., дочка - [PERSON] , 2004 р.н., дочка - [PERSON] , 2002 р.н., [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7). З доводів позовної заяви [PERSON] вбачається, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, зберегти сім`ю не вдалося, позивач на примирення не згодна (а.с.2). Зі змісту заяви відповідача у справі [PERSON] вбачається, що він визнає заявлені позовні вимоги до нього про розірвання шлюбу, примирення не потребує (а.с.24). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст.21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За нормою ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 08.11.2018 року у справі №569/458/18, незгода будь-якого зі сторін подружжя продовжувати сімейні відносини є підставою для визнання права такої особи вимагати розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні. Шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги в сім`ї, різні погляди на сім`ю та сімейне життя зокрема, в зв`язку з цим сторони втратили одне до одного відповідні почуття, які характерні для подружніх стосунків. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, тому є підстави для розірвання шлюбу. З квитанції про сплату судового збору від 30.08.2019 року №8593 АТ «Полтава - банк» вбачається, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду з даним цивільним позовом про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір в сумі 768 грн.40 коп. (а.с.1). Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в сумі 768 грн.40 коп. (за ставкою судового збору, яка діяла у 2019 році, враховуючи, що даний позов був поданий у 2019 році) на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved