Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач послався на те, що йому належить\~\~квартира [ADDRESS] , що підтверджується правовстановлюючими документами, що містяться у матеріалах справи. В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2019 року відбулося залиття квартири позивача гарячою водою з квартири [ADDRESS] . Відповідно до акту від 06.02.2019 року, складеного комісією у складі інженера ТОВ «РСК Еліт-Сервіс», начальника ділянки № 2 та майстра, 02.02.2019 року внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу до батареї центрального опалення у квартирі [ADDRESS] відбулося залиття квартири [ADDRESS] цього ж будинку. У квартирі [ADDRESS] мають місце сліди залиття. Відповідно до акту від 15.02.2019 року, складеного комісією у складі інженера ТОВ «РСК Еліт-Сервіс», начальника ділянки № 2 та майстра, 02.02.2019 року внаслідок пориву підводного металопластикового трубопроводу до батареї центрального опалення у квартирі [ADDRESS] відбулося залиття квартири [ADDRESS] цього ж будинку. Підвідний трубопровід центрального опалення виконаний власником квартири [ADDRESS] з металопластику самостійно. У квартирі [ADDRESS] мають місце сліди залиття. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Вищезазначені акти складені відповідно до вимог чинного законодавства, адже мають у своєму змісті необхідні відомості. Той факт, що акти не містять в собі деяких формальних даних не тягне за собою визнання їх неналежними доказами по справі. Більш того, в судовому засіданні відповідачами не заперечувався той факт, що залиття квартири позивача відбулося саме через порив підводного металопластикового трубопроводу у квартирі [ADDRESS] , у зв`язку з чим ними була викликана ремонтна служба ТОВ «УК «Ладіс». Тобто, надані позивачем акти за формою та змістом відповідають встановленій формі,\~\~не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в них дані відповідачами не спростовані. Відповідно до договору купівлі-продажу № 1080Н від 27.05.1999 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно з довідкою Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради від 28.02.2020 року [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта № 6543-6545 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 16.01.2020 року, причиною залиття квартири [ADDRESS] є порив підвідного металопластикового трубопроводу до опалювального приладу у квартирі [ADDRESS] . Вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири [ADDRESS] складає 15147,50 грн. Суд не буре до уваги пояснення відповідачів щодо визнання вищевказаного висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження неналежним доказом, оскільки він був складений начебто на підставі неналежно оформлених актів, адже у судовому засіданні було встановлене зворотне. Щодо твердження відповідачів про допущену експертом помилку у найменуванні вулиці, на якій розташований будинок позивача, суд зазначає що вона не є суттєвою та була усунута у судовому засіданні, тобто визнається судом технічною. Щодо твердження відповідачів, що з моменту залиття квартири до складання висновку експерта пройшов значний проміжок часу, що значно вплинуло на вартість відновлювальних робіт, суд зазначає, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності протягом якого міг звертатися до експерта. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що як з боку позивача, так із боку відповідачів мало місце намагання здійснити досудове врегулювання спору. Щодо твердження відповідачів відносно пошкодження кімнат квартири фрагментами, а відповідно до висновку експертом пораховано суцільну площу пошкоджених кімнат, суд зазначає, що неможливо відновити оздоблення лише деякого відрізку шпалер, штукатурки, тощо, оскільки це вплине на загальний естетичний вигляд кімнати у цілому. Відповідно до\~ст.151 ЖК Української РСР\~та\~ст. 322 ЦК України\~тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири. Отже, власник\~\~житла зобов`язаний забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. Згідно з ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний зокрема своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої\~статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в\~частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є сином власника квартири [PERSON] , а отже є членом її сім`ї, більш того він зареєстрований у вказаній квартирі, проживає в ній, а відтак повинен здійснювати всі заходи, передбачені чинним житловим законодавством України, зокрема що стосується сплати комунальних платежів, здійснення поточного ремонту, а також нести відповідальність за дії або бездіяльність, які спричинили пошкодження власного майна або майна інших осіб. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] є належним співвідповідачем по справі, більш того окрім його реєстрації та фактичного місця мешкання у вищезазначеній квартирі, його дії були направлені на намагання усунути протікання труби, про які він зазначав у судовому засіданні, теж свідчать про те, що він покладав на себе функцію господаря квартири у зазначений час. За таких обставин, суд встановив факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача і врахувавши, що [PERSON] , як власник квартири, а [PERSON] як зареєстрований член сім`ї власника квартири, з якої відбувся витік води з порваного трубопроводу, не\~спростували належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, будь-яких доказів на спростування встановленого позивачем\~розміру спричиненої шкоди не надали, тому у даних правовідносинах наявні передбачених законом підстави для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Згідно ч.ч. 1 і 2\~\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному\~\~та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини гарантує право на справедливий судовий розгляд. В абзаці 10 пункту 9\~рішення Конституційного Суду України від 30 січня\~\~\~2003 року № 3-рп/2003\~вказано, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до\~ст.1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За результатами проведення дослідження експертом було визначено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення наслідків залиття квартири\~позивача становить 15147,50 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідальність за нанесену [PERSON] шкоду в результаті залиття його квартири має бути покладена на відповідачів, через неналежне утримання сантехнічного обладнання в їх квартирі та самостійної заміни трубопроводу опалення, що викликало вищевказані наслідки, а тому з них на користь позивача підлягає стягненню сума шкоди в розмірі 15147,50 грн. За змістом ч. 1\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір моральної шкоди на користь позивача суд визначає з урахуванням положень\~ст. 23 ЦК України. Відповідно до цієї статті особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. З урахуванням обставин справи, тривалості часу, протягом якого позивач вживав заходи для відновлення своїх порушених прав, вимушеності змін звичного образу життя, суд вважає справедливим та достатнім розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача в розмірі 1000 грн. Судові витрати по справі суд розподіляє з дотриманням вимог\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивачем було сплачено вартість проведення експертизи в сумі 4898,40 грн., що підтверджено документальними доказами, дані витрати відносяться до інших судових, тому підлягають стягненню з відповідачів. При\~\~подачі позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. за вимогу майнового характеру та 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру. Відповідно до задоволених вимог про відшкодування майнової шкоди на користь позивача з відповідачів має бути стягнуто 840,80 грн., тобто по 420,40 грн. з кожного. З урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди на користь позивача з відповідачів має бути стягнуто 280,26 грн., тобто по 140,13 грн. з кожного. Щодо заявлених вимог позивача про стягнення з відповідачів вартості банківських послуг вони не відносяться до судових витрат, та певне відділення банківської установи зі встановленими розцінками, обране позивачем для перерахування коштів є суто особистим вибором позивача, тому в задоволенні цієї частині позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Outcome: partial