Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , посилаючись на те, що 23 жовтня 2004 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 05. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з 2019 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними за глибоким переконанням позивача неможливе та буде суперечити інтересу подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дітей сторони не мають. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Заперечень проти заочного розгляду справи від нього не надійшло. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 23 жовтня 2004 року виконкомом Званівської сільради Артемівського району Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 05. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, 16), які фактично разом з матір`ю проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року через відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки. Спору з приводу виховання та місця проживання дітей між сторонами немає та після розірвання шлюбу неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] будуть проживати разом з матір`ю [PERSON] . Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб видно, що при укладенні шлюбу відповідач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що відповідачем клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не заявлено, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved