Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

І. виклад позиції позивача. 27.02.2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»(далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за договором № 1050344 від 17.08.2015 року комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) станом на 27.12.2018 року складає - 7 939,45 грн. (сім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 45 копійок) та 1 921 грн. 00 коп. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок) в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним договором. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 32-34). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 18.03.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с. 25). Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. 18.12.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 521001 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)відповідно якого, Банк встановив Клієнту кредит у сумі від 6 000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 35 000,00 грн.. Процентна ставка складає 24% (а.с. 7-9). Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Договору № 521001. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с. 10-14) та не спростована відповідачем. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 27.12.2018 року складає 7 939,45 грн. (сім тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 45 копійок), яка складається з наступного: - 5 438,63 грн. - основний борг по кредиту; - 1 813,08 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 54,42 грн. - прострочена комісія за обслуговування карткового рахунку; - 348,09 грн. - загальна сума нарахованої пені; - 92,46 грн. - інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом в період з 24.02.2017 року по 26.12.2018 року; - 110,18 грн. - сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в період з 24.02.2017 року по 26.12.2018 року; - 38,00 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; - 44,59 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. (а.с. 10-14). Довідкою з ЄДРПОУ (а.с.15-16) підтверджується, що ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. V. Оцінка Суду. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення № 5427034716 від 07.02.2019 року (а.с.4) позивачем було сплачено 1 921 грн. 00 коп. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved