Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та представника позивача. 29 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування усиновлення. Заява обґрунтована тим, що позивач народився [INFO]. Його біологічними батьками є [PERSON] та [PERSON], про що був зроблений відповідний запис в книзі актів громадянського стану про народження. Сімейні стосунки батьків були складними та в матері були стосунки з іншим чоловіком [PERSON]. Через особисту неприязнь матері до батька у них були часті сварки, між ними було розірвано шлюб 13 квітня 2004р., та мати впевнила батька про те, що позивач не його син,а його справжній батько - [PERSON], з яким у матері вже тривалий час були близькі стосунки. У зв'язку з чим справжній батько позивача був введений в оману та погодився на всиновлення позивача відповідачем [PERSON], про що склав письмову заяву від 26 травня 2006р. 10.06.2004р. мати позивача та [PERSON] одружилися. На підставі даної заяви відповідач [PERSON]звернувся до суду з позовом про всиновлення, відповідно до якого Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено рішення від 01 листопада 2006р., за яким мене було всиновлено [PERSON] На підставі даного рішення було також внесено зміни в актові записи про народження позивача та було змінено по батькові на [INFO], анульовано свідоцтво про народження та видано нове із зазначенням батьком [PERSON] Сімейні стосунки між позивачем та усиновителем - [PERSON] не склалися, весь час, як на момент мого всиновлення так і на теперішній час позивач підтримував добрі стосунки із своїм справжнім (за походженням) батьком. На теперішній час немає жодних сумнівів, що біологічним батьком позивача є [PERSON], оскільки візуально він дуже схожий на нього, має навіть схожі звички та повадки. Позивач уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданнівизеали уточнені позовні вимоги та не заперечували проти їх задоволення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заява про уточнення позовних вимог з проханням скасувати усиновлення [PERSON] [PERSON], у зв'язку з скасуванням усиновлення внести відповідні зміни в актовий запис № 601 від 3 червня 1997 року про батька позивача [PERSON], вказавши батьком [PERSON], змінити по батькові позивача [INFO] на [INFO], прізвище залишити без змін [INFO]Заяви від 16.01.2019 [PERSON], [PERSON], представника позивача [PERSON] про визнання позову. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24 серпня 2018 року відкрито провадження по справі. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 03.06.1997 р. батьком записаний [PERSON]. Встановлено, що підставою усиновлення [PERSON] є рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2006. Внесено зміни до актового запису про народження [PERSON], записано його по батькові «[INFO]», а його батька записано «[PERSON]». Згідно з копією повторно виданого свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 12.12.2006 батьком зазначено [PERSON]. V. Оцінка Суду. Відповідно до статті 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Батьки зобов'язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (стаття 232 СК України). Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» (ст. 9 Конвенції про права дитини, 20 листопада 1989р.) діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, стосунки між усиновлювачем і усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім'ї, охоронювані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, які стаття 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя (рішення у справі «Піні та інші проти Румунії» (Pini and Others v. Romania), заяви №78028/01 і № 78030/01, пункти 140 і 148, ECHR 2004-V(витяги). Статтею 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута) встановлено, що усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 238, ст. 239 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. У разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків. У відповідності з ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Згідно ч.2,3 ст.238 СК України - скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття. Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров'ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім'ї. Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Стаття 21 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначає, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Оскільки між сторонами існує взаємна згода, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 238 СК України усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача.

Outcome: approved