Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 21 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб укладений між сторонами 05.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №146; після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.04.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося у зв`язку з несумісністю характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Спільне господарство не ведеться з 2018 року. На даний час сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Зазначила, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із матір`ю. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Судове засідання призначено на 19.10.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 13.10.2020 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 12.11.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 22.10.2020 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився, 20.10.2020 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та вказав, що примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 05 квітня 2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 05.04.2008 року складено відповідний актовий запис №146 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] Від даного шлюбу подружжя мають малолітню дитину - сина, [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 29.01.2009 року зроблено актовий запис №82 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На теперішній час сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Поновлення сімейних стосунків неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишається з матір`ю. Будь-яких майнових претензій один до одного на час розгляду справи сторони не заявили. Спору про місце проживання малолітньої дитини не встановлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, що у тому числі підтверджується письмовою згодою відповідача на розірвання шлюбу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позовні вимоги, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено бажання залишити без змін прізвище після розірвання шлюбу, щоб і надалі іменуватися цим прізвищем. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved