Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та в подальшому уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просить: стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 36 706,01 грн., посилаючись на те, що у період з 21.10.1995 року по 22.03.2013 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Під час перебування у шлюбі у сторін народились троє дітей, один з яких вже повнолітній, менші: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Початком стягнення аліментів є дата звернення з позовом до суду, тобто 01 лютого 2013 року. Згідно розрахунку заборгованості, зробленого державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, станом на 01.09.2018 року заборгованість зі сплати аліментів складає 82 763,04 грн., з огляду на що позивач вважає, що наявні всі підстави для стягнення з [PERSON] на її користь пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 36 706,01 грн. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надавши клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи від позивача не надійшло. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , а [PERSON] - [INFO] , батьками дітей є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 2004 року (а.с. 6) та серії [NUMBER] від 24.01.2011 року (а.с. 4 зворот). Згідно розрахунку заборгованості № 4421 від 04.09..2018 року, зробленого державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Филимоновою В.Ю., станом на 01 вересня 2018 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складає 82 763,04 грн. (а.с. 6). Згідно наданого позивачем розрахунку пені, за період з лютого 2013 року по серпень 2018 року загальний розмір заборгованості з пені становить 25 186,00 грн. (а.с. 2). З довідки № 330 від 25.03.2019 року, наданої державним виконавцем Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Филимоновою В.Ю., вбачається, що за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складає 11 274,75 грн. (а.с. 21). Згідно наданого позивачем розрахунку пені, за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 рік загальний розмір заборгованості з пені становить 11 520,01 грн. (а.с. 20). Відтак, загальний розмір заборгованості з пені за період з 01.02.2013 року по 28.02.2019 року складає 36 706,01 грн. Згідно зі ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 в своєї Постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної Постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Частиною 1 ст. 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмірі нарахованої пені за кожен із прострочених платежів, визначивши її загальну суму. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц. З урахуванням викладеного, враховуючи, що розрахунок загальної суми пені за несплату аліментів зроблений позивачем на підставі зазначеної вище формули, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, а відповідачем доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо, не надано, суд вважає такий розрахунок вірним, з огляду на що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved