Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду23.07.2014 р., позивачка зазначила, що з відповідачем вона знаходиться у шлюбі з 24.03.2001 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, ксерокопія якого додається до позовної заяви. Від цього шлюбу у них з відповідачем є неповнолітній син [PERSON], [INFO] р. н., що підтверджується Свідоцтвом про його народження, ксерокопія якого додається до позовної заяви. Спільне життя з відповідачем у них не склалася через те, що у них не стало взаємного порозуміння, в результаті чого сталося охолодження взаємних почуттів і основа подружніх відносин втрачена. Тому їхній шлюб є практично формальним і не тягне за собою виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини з боку відповідача. Домовленості з відповідачем про спосіб виконання ним обов'язків батька щодо утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] ними не досягнуто. Відповідач, проживаючи тепер вже фактично окремо, став ухилятися від утримання дитини у вигляді надання матеріальної допомоги на її утримання, яку він у добровільному порядку раніше надавав. На даний час вона працює в КЗ «Вільногірська центральна міська лікарня» молодшою медичною сестрою, і її середньомісячний дохід в вигляді заробітної плати складає приблизно 1300 грн., що підтверджується Довідкою про доходи за січень - червень 2014 року (ксерокопія Довідки додається) Інших джерел доходу вона не має, і на обліку в податкових органах як підприємець, не значиться. Син [PERSON] проживає спільно з нею і перебуває на її повному забезпеченні. Він навчається в 6-му класі ЗОШ № 3 м. Вільногірська . Як вказується в Законі України «Про державний бюджет на 2014 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає (в середньому) 1300 грн. Таким чином, одержуваних нею коштів на утримання їхнього спільного сина у неї практично не вистачає, що створює великі труднощі в забезпеченні нормального виховання і утримання дитини. Вона приймала всі можливі заходи для отримання матеріальної допомоги від відповідача у добровільному порядку, але не змогла її добитися у зв'язку з небажанням відповідача надавати таку матеріальну допомогу в добровільному порядку. Відповідач працює в державному підприємстві ВГМК (фабрика) м. Вільногірська і його середньомісячна заробітна плата складає значну суму, яка набагато перевищує суму її заробітку, але про розмір якої їй нічого не відомо, так як відповідач приховує від неї таку інформацію. Вона бажає отримувати аліменти від відповідача на утримання сина [PERSON] за судовим рішенням, незалежно від бажань відповідача надавати їй матеріальну допомогу чи ні, в зв'язку з чим вона звертається до суду з цим позовом. За таких підстав вона вважає, що відповідач може бути притягнутий до сплати аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу. Виходячи з вище викладеного, позивачка прохає: 1. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь кошти на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р. н., (аліменти) у розмірі ? частини його заробітку (доходу) в місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту подачі цього позову; 2. Всі судові витрати, передбачені ЦПК України, після розгляду судом справи покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги та їх обгрунтування підтримали в повному обсязі. Додатково усно та письмовій формі пояснили, що при визначенні розміру аліментів слід взяти до уваги, що дитина сторін має хронічні захворювання і потребує постійного лікування, що позивачка також має захворювання. Стосовно наявності захворювань у відповідача, вони цей факт не визнають. Оскільки відсутня довідка про зарплату відповідача, вони не визнають факт того, що у нього зарплата складає до 4 тис. грн., позивачці відомо, що зарплата відповідача складає близько 4200.00 грн. Позивачка, відповідач та їх дитина мешкають в одній квартирі, при цьому за житлово-комунальні послуги та утримання квартири оплату здійснює відповідач, щомісячно сплачуючи близько 500 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з участю його представника. (а.с.23) Представник відповідача, який не обмежений в його повноваженнях, в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що відповідач згодний виплачувати аліменти у розмірі ? частини свого доходу, що відповідач отримує зарплату у розмірі до 4 тисяч гривень, але в зв'язку з реорганізацією підприємства філії Вільногірського ГМК «ПрАТ «Кримський Титан» і передачі його до державної власності, письмову довідку про розмір зарплати отримати не надалося можливим. На його думку, при визначенні розміру аліментів, слід враховувати, що відповідач має хронічне захворювання, яке потребує лікування пожиттєво, що на даний час іде звільнення працівників з підприємства та вирішується питання про можливість працевлаштування на нове підприємство, тобто невідомо, чи буде відповідач, взагалі, працевлаштованим. Стосовно захворювання дитини, то позивачка має право звернутися з окремим позовом та довести в суді необхідність та розмір додаткових витрат на лікування дитини. Стосовно наданих позивачкою банківської виписки, квитанцій та товарних чеків про придбання ліків та одягу, то ці документи не слід приймати до уваги, оскільки в них відсутні дані про те, що зазначені речі придбавалися, саме, для дитини сторін. Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши надані сторонами письмові докази, а саме: копію паспорту громадянки України [PERSON]; копію свідоцтва про народження [INFO] р. [PERSON], батьками якого зазначені сторони; довідку про доходи [PERSON] в виді зарплати за 6 місяців за період з січня по червень 2014 р. - 7986.36 грн.; квитанцію від 23.07.2014 р. про отримання адвокатом [PERSON] від [PERSON] 500.00 грн. за надання правової допомоги та представництво інтересів в судовому засіданні; довідку про склад сім'ї [PERSON] від 23.07.2014 р.; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 11.08.2014 р., згідно якої [PERSON] зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS]; копію сторінок паспорту громадянина України [PERSON]; копію виписки з медичної карти № 290 стаціонарного хворого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні з 18.08.2014 р. по 08.09.2014 р.; копію довідки № 298 від 08.09.2014 р., згідно якої листок непрацездатності [PERSON] не видавався в зв'язку з відсутністю бланків; довідку про склад сім'ї [PERSON] від 17.09.2014 р.; копію свідоцтва про право приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за кожним на ? частку, на квартиру [ADDRESS]; копії довідок від 18.09.2014 р., від 19.09.2014 р., від 22.09.2014 Р, копію протоколу медичного обстеження - про наявність захворювань у [PERSON], 2002 р. н.; копію довідки № 449 від 19.09.2014 р. про наявність захворювань у [PERSON]; копію витягу з банківської картки «Приватбанку» на ім'я [PERSON] про отримання кредитних коштів в сумі 3071.93 грн. за період з 01.07.2014 р. по 26.09.2014 р.; копії квитанцій про придбання [PERSON] ліків та лікарняних засобів, та придбання одягу - всього на суму 2436.27 грн. - та оцінивши зазначені доказі в їх сукупності та взаємозв'язку,

Outcome: partial