Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

З позову [PERSON] та [PERSON] вбачається, що згідно із Свідоцтвом про право на спадщину №131, виданого 29.02.2016 року в.о. в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Полтавської області Кириченко Т.М. та Свідоцтвом про право на спадщину №129, виданого 29.02.2016 року в.о. в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Полтавської області Кириченко Т.М., земельна ділянка загальною площею 2,2323 га, кадастровий номер [NUMBER] цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] із визначенням ? (однієї другої) частки кожного з них у праві власності. За взаємною згодою позивачів, на підставі їх заяв про поділ земельної ділянки, справжність підписів на яких посвідчено нотаріально, відділом у Великобагачанському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області проведено поділ земельної ділянки загальною площею 2,2323 га кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу зазначеної земельної ділянки. В результаті поділу сформовано дві нові земельні ділянки: площею 1,1162 га кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка 22.02.2017 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі (Витяг з Державного земельного кадастру номер НВ-5305378472017); площею 1,1161 га кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка 22.02.2017 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі (Витяг з Державного земельного кадастру номер НВ-5305378482017). На підставі даного поділу, земельна ділянка загальною площею 2,2323 га кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області знята з Державного земельного кадастру і переміщена в «архівний шар». 16.06.2017 року позивачі (через представника [PERSON]) звернулися до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Людмили Іванівни по питанню реєстрації права власності на новосформовані земельні ділянки площею 1,1162 га кадастровий номер [NUMBER], та площею 1,1161 га кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Для реєстрації права власності на новосформовані земельні ділянки площею 1,1162 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 1,1161 га кадастровий номер [NUMBER] позивачами були надані: заяви кожного співвласника про поділ земельної ділянки, справжність підписів на яких посвідчено нотаріально; витяги з державного земельного кадастру номер НВ-5305378472017 та номер НВ-5305378482017 року на новосформовані земельні ділянки; свідоцтва про право на спадщину;копії документів, що посвідчують особи позивачів; довіреності, що посвідчують повноваження представника. 27.06.2017 року нотаріус відмовив позивачам зареєструвати право власності на нові земельні ділянки загальною площею 2,2323 га кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, проведено з порушенням норм діючого законодавства. Оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (земельні ділянки) не можливо, позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.3-4). В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] подали письмові заяви про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с.а.с.67-69,88). Представник відповідача Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, від Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області надійшов лист про не заперечення щодо задоволення позову та про розгляд справи у відсутність представника Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області (а.с.87). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився, даною третьою особою надіслано пояснення до позову по справі №525/900/17 з вказанням про розгляд справи у відсутність представника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.а.с.81-82). У зв'язку з вищевикладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову». Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] до Великобагачанської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання права власності на спадкові земельні ділянки підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після смерті їх матері [PERSON] отримали свідоцтва на право на спадщину за законом по ? (одній другій) частці земельної ділянки загальною площею 2,2323 га кадастровий номер [NUMBER] цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.7-8,17,18-19). За взаємною згодою на підставі їх заяв про поділ земельної ділянки, проведено поділ земельної ділянки загальною площею 2,2323 га кадастровий номер [NUMBER] цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу зазначеної земельної ділянки (а.с.а.с.9,10-12,20-23,24-43). В результаті поділу сформовано дві нові земельні ділянки: площею 1,1162 га кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка 22.02.2017 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі (Витяг з Державного земельного кадастру номер НВ-5305378472017); площею 1,1161 га кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка 22.02.2017 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі (Витяг з Державного земельного кадастру номер НВ-5305378482017). На підставі даного поділу, земельна ділянка загальною площею 2,2323 га кадастровий номер [NUMBER], цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.43). З листа відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 08.08.2017 року №733/102-17 вбачається, що не має можливості надання Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 2,2323 га, з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розміщена на адмінтериторії Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області і належить на праві спільної часткової власності по ? (одній другій) частці [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом зареєстрованими в реєстрі за №№129,131, виданими в.о.державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Полтавської області Кириченко Т.М. 29.02.2016 року, оскільки проведено поділ земельної ділянки; виготовлена «Технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області». В результаті поділу сформовано нові дві земельні ділянки: з кадастровим номером [NUMBER] - площею 1,1162 га та кадастровим номером [NUMBER] - площею 1,1161 га, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі (Витяги з ДЗК: номер НВ - 5305378472017, НВ - 5305378482017 від 22.02.2017 року). Земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] знята з Державного земельного кадастру і переміщена в «архівний шар» (а.с.43). З листа приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Людмили Іванівни від 27.06.2017 року №1009/01-16, який адресований представнику [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] належить на праві спільної часткової власності по ? (одній другій) частці [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстрованими в реєстрі за №№129,131 і оскільки поділ земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що перебуває у спільній частковій власності, проведено без укладення договору про поділ земельної ділянки, посвідченого нотаріально, а лише на підставі заяви-згоди про поділ земель засвідчено нотаріально, кожного співвласника, витягів з Державного земельного кадастру на новосформовані земельні ділянки, що утворилися в результаті поділу, та свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку, що поділилася, не можливо зареєструвати права власності на нові земельні ділянки (а.с.а.с.44-45). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). В контексті звернення позивачів [PERSON] та [PERSON] до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення у особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, та того, що в даний час позивачі у позасудовому порядку не можуть зареєструвати права власності на нові земельні ділянки, що утворилися в результаті поділу спадкової земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Остап'ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. З урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, а також з огляду на зміст заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до Великобагачанської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання права власності на спадкові земельні ділянки в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved