Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як рідних сина та дочки; визнання права власності на ѕ частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованих у [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого вона прийняла спадщину, до складу якої увійшли земельна ділянка та грошові заощадження. Однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що не виділена частка спадкового майна у колгоспному дворі та у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини. Зазначений житловий будинок належав на праві власності [PERSON] - матері [PERSON] та відносився до колгоспного двору. Спадщину після смерті матері [PERSON] фактично прийняв. Зазначає, що станом на [INFO] у житловому будинку проживали: голова двору [PERSON] , син [PERSON] , невістка - [PERSON] , онук [PERSON] . Зазначає, що її частка у колгоспному дворі, як члена двору, становить ј, на ј частку вона має право в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] та на ј частку в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у вступному слові позов визнав. Процесуальні дії у справі 03 березня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом 01 вересня 1970 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про одруження (арк. спр.10). [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.12). Позивач покликається на те, що [PERSON] є сином [PERSON] , проте даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису підтверджується, що актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] відсутній (арк.спр.13). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.11). Даними свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 25 квітня 1989 року підтверджується, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (арк.спр. 14). Право власності на зазначений вище житловий будинок зареєстроване за [PERSON] Кам`янець-Подільським БТІ 25 квітня 1989 року за №1-92 (арк.спр.20). За даними виписки з погосподарської книги №5 за 1986-1990 роки, особовий рахунок [NUMBER] , с. Капустяни, рахуються: голова двору [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , помер [INFO] ; за 1991-1995 роки, особовий рахунок 428, с. Капустяни, рахуються: голова двору [PERSON] , померла [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] (арк.спр.25-28). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 42300 гривень (арк.спр.15). Згідно з архівними довідками Хмельницького обласного державного нотаріального архіву після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, спадкоємцю [PERSON] 20 лютого 2004 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та грошові заощадження. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (арк. спр. 23-24). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] , після смерті якої він спадщину прийняв, але своїх спадкових прав не оформив у зв`язку з тим, що не виділена частка спадкового майна спадкодавця у колгоспному дворі та у зв`язку з відсутністю документів родинного зв`язку, про що свідчить постанова нотаріуса від 20 червня 2020 року (арк.спр.21-22). Показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] підтверджується, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] . З огляду на викладене виник спір про право власності на майна, як частку у майні колгоспного двору та на майно в порядку спадкування та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Щодо встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293, частиною шостою статті 294 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, а якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, такий вирішується в порядку позовного провадження. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1ч.1ст.315 ЦПК України). Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання спадщини в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Наявні у справі письмові докази, показання свідків [PERSON] , [PERSON] свідчать про підставність заявлених вимог, оскільки під час судового розгляду суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , як сина та матері. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] . Щодо визнання права власності на майно колгоспного двору. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі статтею 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх. Відповідно до статті 563 ЦК Української РСР, у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (Розділ VII. Спадкове право). Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Правила цієї статті застосовуються також при спадкоємстві майна в господарстві громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю в сільському господарстві. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ з введенням у дію Закону України «Про власність». Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Суд установив, що станом на 15 квітня 1991 року спірне домоволодіння (житловий будинок з належними будівлями та спорудами) належало до суспільної групи колгоспний двір. На момент припинення колгоспного двору право на майно колгоспного двору мали: голова двору [PERSON] , [INFO] , та члени двору: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , частки яких у праві спільної сумісної власності є рівними, - по ј частині. Тобто позивач має право на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] , як частку у майні колгоспного двору. Щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування. Цивільні відносини щодо спадщини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , а після смерті [PERSON] - [INFO] , тому підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Зібрані по справі докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належало право власності на ј частину житлового будинку, як частку майна у колгоспному дворі, тому [PERSON] , як спадкоємець першої черги, успадкував зазначене майно шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проте свідоцтво про право на спадщину не отримав. [INFO] помер [PERSON] , якому належала, у тому числі ј частина житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] , як частка у майні колгоспного двору та ј частина домоволодіння, як спадщина після смерті [PERSON] , а всього 2/4 частини житлового будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги, фактично вступивши в управління майном. Таким чином позивач має право на визнання за нею права власності на ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , серед яких ј частина, як частка у майні колгоспного двору, 2/4 частини, як спадщина після смерті [PERSON] . Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] на [ADDRESS] пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved