Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 04.01.2016 р., позивач зазначив, що він є - [PERSON], [INFO]. Його матір'ю є [PERSON], батьком - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про встановлення батьківства (копія додається). Його мати, [PERSON], перебувала у громадському шлюбі з відповідачем [PERSON] з 1996 р. по 1999р. Він є рідним та єдиним сином відповідача [PERSON]. Відповідно до постанови Вільногірського міського суду від 30.09.1999 р. відповідач виплачував аліменти на його утримання на користь матері, до досягнення ним повноліття. 4 січня 2014 року він з власної волі, змінив прізвище та ім'я з [PERSON] на [PERSON] (копія документу про зміну імені додається). [INFO] йому виповнилося 18 років, і відповідно стягнення аліментів з відповідача на його утримання було припинено. З 01 вересня 2014 року він навчається на денному відділенні Переяслав-Хмельницького Державного Педагогічного Університету ім. Г.Сковороди на історичному факультеті, спеціалізація політологія. Зараз навчається на другому курсі цього закладу на безоплатній основі, щомісяця отримує стипендію в середньому біля 1000 грн., також університет індексує стипендії, але не завжди. Це підтверджується довідкою про доходи (копія додається). У листопаді 2015 року, йому було нараховано 1883,75 грн., з них 1103,75 грн. стипендія, 750 грн. разове заохочення за активну участь у житті університету. Подальше отримання стипендії залежить від успішності його навчання. Навчання потребує певних затрат на дорогу: спочатку він їде до Дніпропетровська, якщо не має квитків з Вільногірська, і вже потім їде до Києва. Дорога приблизно коштує 80-90 гривень в один кінець, якщо їде у плацкартному вагоні, якщо їхати поїздом «Інтерсіті», то квиток коштує 120-130 гривень в один кінець. З Києва він їде на метро, яке коштує 4 гривні. Маршрутка до Переяслав-Хмельницького коштує 35 гривень, але після нового року проїзд залізницею та маршрутними таксі здорожчає. Також він маю купувати їжу, одяг та взуття (на зимовий сезон він витратив приблизно 3200 грн.), підручники, канцелярські приладдя, все це потребує коштів. Також, значних витрат потребує винаймання житла, так, в цьому навчальному році вартість проживання в гуртожитку складала біля 3000 грн. Враховуючи те, що він навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, він не має можливості влаштуватися на роботу, адже весь час приділяє навчанню в університеті. Мати не взмозі надавати йому допомогу, тому що має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей - доньку 2005 р. н. і сина 2015 р. н., та на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, має тяжке матеріальне становище, адже отримує щомісячну допомогу від держави в розмірі 860 грн. та допомогу за місцем роботи у розмірі 160 грн., тому він вимушений звернутися за допомогою до відповідача. Так як, відповідач уникає спілкування з ним, не цікавиться його життям, досягти домовленості щодо надання йому допомоги виявилося неможливим, у зв'язку з цим він вимушений звернутися до суду. Відповідач працює на підприємстві Філії «ВГМК» ДП «ОГХК» гірничо-транспортного виробництва водієм, в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться, батько працездатний, тобто будь яких причин, які б звільняли відповідача від обов'язку утримувати сина у зв'язку з його навчанням, не існує. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: partial