Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

З позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське» ПАТ «ВТБ Банк» вбачається, що 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду №13, згідно якої Банк зобов'язується надавати Клієнту кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття валютної кредитної лінії. Загальний розмір позичкової заборгованості Клієнта за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми, еквівалентної 500000,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту. На підставі Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №22.61-13/08-КЛ від 19.02.2008 року, згідно якого Банк надав Позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним загальним лімітом 100000,00 грн. та сплатою процентів за користування кредитними коштами 17 % річних строком по 18.02.2009 року. Також, як вказує позивач, на підставі Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22.60-13/08-СК від 19.02.2008 року, згідно якого Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 400000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 17 % річних строком по 18.02.2013 року. Як вказує позивач у позовній заяві, в забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною угодою №13 від 18.02.2008 року, між Банком та відповідачем у справі [PERSON], 18.02.2008 року було укладено іпотечний договір №22.60-13/08-ДІ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., реєстровий №1456, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку Банку житловий будинок з надвірними будівлями, а саме: житловий будинок з господарською спорудою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю ([PERSON]) на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року. Також, позивач зазначає, що в зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по Кредитному договору, рішенням Великобагачанського районного суду від 13.05.2010 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №22.60-13/08-ДІ від 18.02.2008 року для задоволення грошових вимог ВТБ Банк в особі Полтавської філії за кредитним договором №22.60-13/08-СК від 19.02.2008 року в сумі 339704 грн.30 коп. 28.09.2010 року ПАТ ВТБ Банк звернулося до ВДВС Великобагачанського районного управління юстиції та пред'явив на виконання виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки. 20.06.2013 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження було проведено опис житлового будинку загальною площею 301,8 кв.м, житловою площею 84,8 кв.м, 1996 р.п. за адресою: [ADDRESS], про що складено акт опису й арешту майна. 02.07.2013 року начальником відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції Караваном Ю.В. винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; згідно звіту експерта, ринкова вартість майна без ПДВ становить 308100 грн. Також, у обґрунтуванні заявленого позову Банк посилається на те, що відповідач у справі [PERSON] без згоди іпотекодержателя прописала у вищевказаному житловому будинку свою неповнолітню дитину, а також інших осіб, при цьому, на час укладення іпотечного договору, в даному житловому будинку проживав лише [PERSON] В даний час, як вказує банк, рішення судів про стягнення заборгованості перед банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відділом ДВС Великобагачанського районного управління юстиції не виконані, оскільки в будинку зареєстрована та проживає [PERSON] зі своєю неповнолітньою дитиною [PERSON] і не бажає з даного будинку, який є предметом іпотеки і на який звернено стягнення за судовим рішенням виселятися в добровільному порядку. 28.11.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до відповідача [PERSON] з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення за вищевказаною адресою на протязі 30 днів з моменту отримання такої вимоги, однак, на даний час [PERSON] добровільно не виселилася і не знялася з реєстрації, отже, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконується. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське» ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило виселити [PERSON], [INFO] та всіх інших мешканців з будинку [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] судові витрати у справі (т.1 а.с.а.с.2-3). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 03.03.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача залучено відділ ДВС Великобагачанського районного управління юстиції, а в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору та стороні відповідача залучено [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані по [ADDRESS] (т.1 а.с.76). Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.05.2014 року по даній справі позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» були задоволені частково та виселено [PERSON], [INFO] з житлового будинку [ADDRESS]; також було вирішено питання стягнення судових витрат у справі; в іншій частині позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» було відмовлено (т.1 а.с.а.с.122-124). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.06.2014 року рішення Великобагачанського районного суду від 06.05.2014 року залишено без змін (т.1 а.с.а.с.160-163). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року касаційна скарга ПАТ «ВТБ Банк» була задоволена, рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.05.2014 року та ухвала апеляційного суду Полтавської області від 26.06.2014 року були скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.а.с.222-223). При новому розгляді даної цивільної справи суд враховує положення ч.5 ст.338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Ухвалою Великобагачанського районного суду від 11.02.2015 року на попередньому судовому засіданні за клопотанням позивача в порядку ст.33 ЦПК України до участі в даній цивільній справі залучено як співвідповідачів [PERSON], [INFO], яка в силу закону діє в інтересах малолітнього співвідповідача [PERSON], [INFO] (вважаючи його співвідповідачем у справі, від імені якого та в інтересах якого діє в силу закону мати [PERSON], яка є відповідачем у справі згідно позову), [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані в [ADDRESS]. Також, було прийнято до розгляду судом заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське» ПАТ «ВТБ Банк» від 13.01.2015 року до відповідачів [PERSON], яка також діє в інтересах малолітнього співвідповідача [PERSON], [INFO], а також співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], третя особа відділ ДВС Великобагачанського районного управління юстиції про уточнення позовних вимог, в якій позивач ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське» ПАТ «ВТБ Банк» просить суд виселити з будинку [ADDRESS] [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с.а.с.24,25-26,28-30,73-75). Цією ж ухвалою суду від 11.02.2015 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено Великобагачанську районну державну адміністрацію як орган опіки та піклування та Великобагачанський РС УДМС України в Полтавській області (т.2 а.с.а.с.73-75). В судове засідання представник позивача за довіреністю Іващенко І.С. не з'явилась, вона належним чином сповіщена про день і час розгляду справи, подала суду письмове клопотання про підтримання уточнених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність (т.2 а.с.а.с.112,121,139). В судовому засіданні відповідач [PERSON], яка діє від свого імені та як законний представник неповнолітнього співвідповідача [PERSON], [INFO] уточнені позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до неї та [PERSON] не визнала, посилалась на те, що в її дитини [PERSON] єдиним житлом для проживання є будинок [ADDRESS], іншого житла ні в неї, ні в дитини не має. В цілому підтримала подані нею письмові заперечення на заявлений позов (т.1 а.с.а.с.40-44), які були оголошені в судовому засіданні. В задоволенні уточнених позовних вимог банку просила відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Великобагачанської районної державної адміністрації Олефіренко Л.А. вказала про те, що орган опіки та піклування не дав згоди органу виконавчої служби дозволу на відчуження житлового будинку [ADDRESS], дане помешкання є єдиним житлом [PERSON] та її дитини [PERSON], [INFO] Просила прийняти рішення по суті спору згідно з вимогами законодавства. Представник третьої особи Великобагачанського РС УДМС України в Полтавській області Романенко О.Г. просив прийняти рішення по суті справи згідно положень законодавства, в цілому підтримав зміст листа, який ним направлений до суду 02.03.2015 року щодо розгляду даної цивільної справи (т.2 а.с.а.с.93-94). Співвідповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання по [ADDRESS] не проживають (т.2 а.с.а.с.87-90,116-119,135-138), однак вважаються такими, що належним чином сповіщені про день і час розгляду справи, оскільки згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за адресою встановленого місця реєстрації цієї особи, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи у справі відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції Караван Ю.В. в судове засідання не з'явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи (т.2 а.с.134), направив лист про розгляд справи у його відсутність (т.2 а.с.143). Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], яка діє в своїх інтересах та як законний представник від імені та в інтересах співвідповідача [PERSON], [INFO], пояснення представника третьої особи органу опіки та піклування Великобагачанської райдержадміністрації Олефіренко Л.А., пояснення представника третьої особи Великобагачанського РС УДМС України в Полтавській області Романенка О.Г., дослідивши письмові докази по справі, що надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, з урахуванням вимог ч.5 ст.338 ЦПК України приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське» ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON], [PERSON], від імені та в інтересах якого діє законний представник [PERSON], [PERSON] та [PERSON], треті особи Відділ ДВС Великобагачанського районного управління юстиції, Великобагачанська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування та Великобагачанський РС УДМС України в Полтавській області про виселення із житлового приміщення підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено і сторонами у справі не заперечується що 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» (в даний час ПАТ «ВТБ Банк») та [PERSON] було укладено Генеральну угоду №13, згідно якої банк зобов'язується надавати клієнту кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття валютної кредитної лінії. Загальний розмір позичкової заборгованості клієнта за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми, еквівалентної 500000,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту (т.1 а.с.5). В подальшому, на підставі даної Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року, між ВАТ «ВТБ Банк» (в даний час ПАТ «ВТБ Банк») та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії №22.61-13/08-КЛ від 19.02.2008 року, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним загальним лімітом 100000,00 грн. та сплатою процентів за користування кредитними коштами 17 % річних, строком по 18.02.2009 року (т.2 а.с.а.с.6-8). Також, згідно Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року, між ВАТ «ВТБ Банк» (в даний час ПАТ «ВТБ Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22.60-13/08-СК від 19.02.2008 року, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 400000,00 грн. з сплатою процентів за користування кредитом 17 % річних, строком по 18.02.2013 року (т.2 а.с.а.с.9-11). В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною угодою №13 від 18.02.2008 року, між банком та відповідачем у справі [PERSON] 18.02.2008 року було укладено іпотечний договір №22.60-13/08-ДІ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., реєстраційний №1456, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку банку будинок з надвірними будівлями , а саме: житловий будинок з господарською спорудою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та який належить Іпотекодавцю ([PERSON]) на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року (т.1 а.с.а.с.12-13). Вищевказані обставини визнаються сторонами, відповідно, згідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до рішення позачергових загальних зборів учасників (акціонерів) Банку від 16.07.2010 року, протокол №54 - відкрите акціонерне товариство «ВТБ Банк» перейменоване в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (т.1 а.с.а.с.2,26). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов'язань по кредитних договорах, укладених в рамках Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року, рішенням Великобагачанського районного суду від 07.03.2013 року (справа №1602/256/2012) було звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №22.60-13/08-ДІ від 18.02.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. за реєстровим №1457, а саме: житловий будинок з господарською спорудою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Вороною В.І., реєстровий №1064, зареєстрованого ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» 09.08.2006 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису 1539, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №22.60-13/08-СК від 19.02.2008 року в сумі 554900 грн. 80 коп. та за Договором про відкриття кредитної лінії №22.61-13/08-КЛ від 19.02.2008 року в сумі 58603 грн.29 коп., які були укладені в рамках Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року, на загальну суму 613504 грн. 09 коп. шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 130099,01 доларів США, що станом на 07.03.2013 року за курсом Національного Банку України становить 1039491,08 грн. (т.1 а.с.а.с.108-118). Цим же рішення суду в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавська регіональна дирекція ПАТ «ВТБ Банк» про визнання договору іпотеки №22.60-13/08-ДІ від 18.02.2008 року недійсним та стягнення судових витрат відмовлено. Дане рішення суду набрало законної сили 19 червня 2013 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, обставини, встановлені рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.03.2013 року, яке набрало законної сили 19.06.2013 року, не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. У мотивувальній частині вищевказаного рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.03.2013 року детально обґрунтовано, з яких підстав визначено загальну суму заборгованості [PERSON] по укладених ним з ПАТ «ВТБ Банк» кредитних договорах в рамках Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року і звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS], зокрема, враховано те, що рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13.05.2010 року, яким було стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на предмет іпотеки (за наслідками розгляду цього рішення судом касаційної інстанції) по суті не виконувалося, як і рішення Великобагачанського районного суду від 27.05.2010 року (т.1 а.с.а.с.14-16,58-63). Зі змісту позовної заяви вбачається, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] не виконане, оскільки не можливо звернути стягнення на передане в іпотеку майно, так як в будинку проживає та зареєстрований разом з [PERSON] її неповнолітній син [PERSON], [INFO] і тому орган опіки та піклування Великобагачанської райдержадміністрації відмовив в наданні дозволу на відчуження цього будинку. 20.06.2013 року в межах зведеного виконавчого провадження (т.1 а.с.65) державним виконавцем відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції було складено Акт опису й арешту майна - житлового будинку [ADDRESS], який побудований в 1996 році, загальною площею 301,8 кв.м, житловою площею 84,8 кв.м (т.1 а.с.а.с.18-19). 02.07.2013 року начальником відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції Караваном Ю.В. винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні щодо визначення ринкової вартості вищевказаного житлового будинку (т.1 а.с.а.с.20-21). Розпорядженням голови Великобагачанської райдержадміністрації №186 від 30.09.2013 року відмовлено [PERSON] та відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції у наданні дозволу на відчуження належного [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS], право користування яким має малолітня дитина [PERSON] (т.2 а.с.102). 28.11.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до відповідача [PERSON], з посиланням на ст.40 Закону України «Про іпотеку» та наявність рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.03.2013 року з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], на яке звернено стягнення як на предмет іпотеки на протязі 30 днів з моменту отримання такої вимоги (т.1 а.с.а.с.24,25), однак, як вказує банк, відповідач у справі не виселилась і продовжує значитися зареєстрованою в даному житловому приміщенні разом зі своєю дитиною сином [PERSON], [INFO] та іншими особами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.03.2013 року, яке набрало законної сили 19.06.2013 року встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS], який є предметом договору іпотеки №22.60-13/08-ДІ від 18.02.2008 року є [PERSON], її чоловік (на той час) [PERSON] та їх діти [PERSON], 1992 р.н. та [PERSON], 2002 р.н. не є власниками цього житлового будинку. Також даним рішення встановлено, що [PERSON] не надано належні докази фактичного проживання цих дітей станом на час укладення іпотечного договору (18.02.2008 року) і відповідно, права користування дітей на вказану дату цим житловим будинок. [PERSON] та [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] були зареєстровані в цьому житловому будинку після укладення вищевказаного іпотечного договору. Отже, ці обставини оцінюються судом в даний час з позиції положень ч.3 ст.61 ЦПК України. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року касаційна скарга ПАТ «ВТБ Банк» була задоволена, рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.05.2014 року та ухвала апеляційного суду Полтавської області від 26.06.2014 року були скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.а.с.222-223). Згідно вимог ч.5 ст.338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. На виконання положень ч.5 ст.338 ЦПК України судом встановлено, що на даний час в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані на проживання: [PERSON], [INFO], з якою зареєстрований син [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання/перебування особи, виданими Великобагачанським РС УДМС України в Полтавській області (т.2 а.с.а.с.17-22). З пояснень відповідача у справі [PERSON] вбачається, що на даний час вона фактично разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] у зв'язку з провадженням судової справи про виселення, хоча залишається зареєстрованою разом з дитиною у вищевказаному житловому будинку, як вказала, вона винаймає житловий будинок по [ADDRESS], де проживає разом зі своїм сином [PERSON] Вказала, що місце проживання її колишнього чоловіка та батька дитини [PERSON] - [PERSON] їй не відоме. Та обставина, що фактично [PERSON] разом з сином [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] підтверджується і Актом обстеження вищевказаного житлового будинку, що складений депутатом Великобагачанської селищної ради в присутності сусідів 30.01.2015 року (т.2 а.с.71), а також підтверджується Актами обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього [PERSON] від 02.03.2015 року (т.2 а.с.а.с.100-101), що складені уповноваженою комісією служби у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації на виконання ухвали суду від 11.02.2015 року в межах надання відповідного висновку органу опіки та піклування в порядку ч.5 ст.19 СК України. З актів обстеження умов проживання [PERSON] з сином [PERSON] в будинку [ADDRESS] за 2010-2014 роки вбачається, що в цьому будинку [PERSON] проживала вдвох із сином [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON] в цьому будинку фактично не проживали, їх речі відсутні (т.2 а.с.а.с.145-149). З матеріалів справи та судових повісток вбачається, що в житловому будинку [ADDRESS] фактично не проживають і співвідповідачі [PERSON] та [PERSON], хоча значаться зареєстрованими в цьому будинку, їх фактичне місце проживання суду невідоме. Згідно абз.7 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою дитини та батьків (ч.3 ст.29 ЦК України). Отже, з урахуванням вищевикладеного, положень ст.29 ЦК України та того, що дитина [PERSON],[INFO] зареєстрований на проживання по [ADDRESS] з матір'ю-відповідачем у справі [PERSON], виходячи зі змісту уточнених позовних вимог позивача та виконання ч.5 ст.338 ЦПК України в межах ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року вбачається, що діючим законодавством передбачена можливість виселення з житлового будинку, на який судом звернено стягнення як на предмет іпотеки не тільки [PERSON], а й її неповнолітньої дитини [PERSON], який проживає разом з матір'ю [PERSON] та зареєстрований разом з нею в силу положень ст.29 ЦК України. Та обставина, що на даний час відповідач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO] фактично не проживає в житловому будинку [ADDRESS], не змінює суті спору між сторонами про виселення з даного житлового приміщення, на яке судом звернено стягнення як на предмет іпотеки, оскільки як [PERSON] зі своєю дитиною [PERSON], так і співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] продовжують залишатися зареєстрованими в житловому будинку [ADDRESS]; при цьому, [PERSON] разом з дитиною в даний час проживає за іншою адресою саме через судовий розгляд справи про її виселення з вищевказаного житлового будинку. Суд розглянув висновок органу опіки та піклування Великобагачанської райдержадміністрації від 03.03.2015 року по цивільній справі №525/149/14-ц разом з актами обстеження умов проживання дитини та копією розпорядження голови Великобагачанської райдержадміністрації №186 від 30.09.2013 року (т.2 а.с.а.с.98-99,100,101,102) в межах розгляду даної справи (за уточненим позовом про виселення з житлового приміщення) згідно з положеннями частин 4 та 5 ст.19 СК України, і з урахуванням сукупності досліджених доказів по даній цивільній справі та положень ст.40 Закону України «Про іпотеку», ч.3 ст.109 ЖК України та обставин, встановлених рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.03.2013 року, яке набрало законної сили 19.06.2013 року, яке в даний час по суті не виконане та вважає, що викладені в цих висновках, актах обстеження та інших документах відомості та умови не змінюють виниклих правовідносин сторін щодо передбаченої законом можливості виселення з житлового приміщення осіб в порядку та спосіб, передбачений ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК України, враховуючи, що в судовому порядку звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS]. Отже, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське» ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON], [PERSON], від імені та в інтересах якого діє законний представник [PERSON], [PERSON] та [PERSON], треті особи Відділ ДВС Великобагачанського районного управління юстиції, Великобагачанська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування та Великобагачанський РС УДМС України в Полтавській області про виселення із житлового приміщення - житлового будинку [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахування того, що суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON], а також до співвідповідачів-повнолітніх осіб [PERSON] та [PERSON], виходячи з документального підтвердження понесених позивачем судових витрати у справі (сплаченого судового збору) в сумі 243 грн.60 коп., судові витрати у справі в сумі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідачів у рівних частках, по 81 грн. 20 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved