Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Згідно позову, який надійшов до суду 16.01.2015 року позивач прохає: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та аліменти на її утримання до досягнення дитиною віку 3-х років у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який вони уклали 30.09.2005 року у відділі РАГС Вільногірського міського управляння юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] р.н, які проживають з позивачем та перебуває на її утриманні. На утримання дітей вона бажає отримувати аліменти від відповідача. Відповідач працює у ПрАТ «Кримський ТИТАН» ВГМК слюсарем, отримує заробітну плату і у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати своїх дітей. Також позивач бажає отримувати аліменти на своє утримання до досягнення молодшою дочкою віку трьох років. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що відповідач не надає допомогу на утримання дітей, він має достатній рівень доходів, тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини та на її утримання у розмірі 1/6 частини. Вона зараз перебуває у декретній відпустці, отримує державну допомогу у розмірі 860 грн. щомісячно. Їх дитина [PERSON] хворіє та потребує лікування. Представник позивача позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив вимоги задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що аліменти на утримання дітей він згоден сплачувати в розмірі 1/3 частини заробітної плати. Окрім заробітної плати інших доходів він не має, інших аліментних зобов'язань не має, у нього незадовільний стан здоров'я, кілька кредитів. Відповідач стверджує, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років і в цій частині в задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача позицію свого довірителя підтримав. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.09.2005 року у відділі РАГС Вільногірського міського управляння юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 18). Згідно довідки, наданої КП «Вільногірський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] не перебуває на «Д» обліку (а.с. 60). Згідно копій медичної картки [PERSON] встановлено діагноз: розлад психологічного розвитку, гіпердінамічний синдром (а.с. 5-7). Подані відповідачем копії заяв до завідуючої ДЗ № 8, директора Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області суд не бере до уваги, тому, що вони не є неналежними доказами в розумінні положень ст. 58 ЦПК України, оскільки не стосуються предмету доказування (а.с. 19-22). [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 23). До матеріалів справи долучені копії медичних документів відповідача за період з 1996 року по 10.01.2014 року. Інвалідність відповідачу не встановлена, що вбачається з матеріалів справи (а.с. 24-29). Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] має два кредити за якими станом на 12.01.2015 року існує заборгованість в розмірі 2278 грн. 33 коп.(а.с. 30). Сума залишку у валюті рахунку згідно довідки від 12.02.2015 року № 2145305 складає -1372, 29 грн. (а.с. 66). Згідно копії військового квитка відповідач не є військовозобов'язаним в зв'язку із хворобою (а.с. 31). Відповідачем надані копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 32-54). Згідно довідки № 75 від 09.02.2015 року заробітна плата відповідача складає в середньому 4725 грн. 16 коп. (за чотири місяці) (а.с. 55). Надані відповідачем відомості щодо відрахування податків з його заробітної плати суд не приймає, як достатні, належні та допустимі докази, оскільки вказані відомості за своєю природою носять інформативний характер і не є офіційним документом, попри те, що завірені печаткою підприємства (а.с. 71). Згідно довідки про отримання допомоги № 12 від 12.01.2015 року [PERSON] отримує щомісячно державну допомогу в сумі 860 грн. (а.с. 72). Сторони визнали, що інших аліментних зобов'язань відповідач не має, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, в той час як батько дітей проживає окремо, тому виходячи з положень ч. 1 ст. 61 ЦПКУ вказані обставини доведенню не підлягають. Свідок [PERSON] яка є матір'ю позивача, суду показала, що 28.12.2014 року позивач з дітьми прийшла до своїх батьків додому і з того часу вони проживають разом. На теперішній час сама свідок та батько позивача надають їй матеріальну допомогу, допомагають з дітьми. Позивач отримує 860 грн. державної допомоги, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Один раз відповідач приносив дітям продукти харчування, гроші не давав. Свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача, суду показала, що [PERSON] страждає захворюваннями, які потребують постійного лікування, під час сумісного проживання з позивачем родина жила фактично на заробітну плату відповідача, яка складає 3600-3800 грн. без урахування податків. Він має кредити, які сплачує, оплачує також комунальні послуги, на своє лікування відповідачу потрібно витрачати приблизно 400 грн. на місяць. Сумісне проживання з позивачем вони припинили у грудні 2014 року, після чого [PERSON] надавав добровільну допомогу позивачу для дітей в сумі 1000 грн. та продукти. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. , за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (стягнення аліментів у твердій грошовій сумі). Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд доходить висновку, що стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку відповідає положенням діючого законодавства та інтересам дітей, інтересів інших осіб не порушує. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її утримання до досягнення молодшою дитиною віку трьох років суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно положень ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Виходячи з цього, суд не може прийняти до уваги твердження відповідача та його представника в судовому засіданні про те, що позивач негідно поводилась у шлюбних відносинах, а тому на підставі ч. 5 ст. 75 СК України не має права на утримання, і надані відповідачем відповіді Управління соціальних служб для сім'ї. дітей та молоді Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 11.02.2015 року за вих. № 0817/01/01-57/15-06/02-02 та від 23.02.2015 року за вих. № 0992/01/01-57/15-06/02 (а.с. 68, 69) визнає неналежними доказами згідно ст. 58 ЦПК України. Право на утримання у позивача існує паралельно із правом дітей на утримання і не залежить від нього, аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами, як на утримання дітей, так і на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років. Як вже зазначалось, середня заробітна плата відповідача складає 4725 грн. 16 коп. з урахуванням податків, 1/3 частина - це в середньому 1575 грн. 05 коп., 1/6 частина - 787 грн. 52 коп., 1/8 - це в середньому 590 грн. 64 коп. Доводи [PERSON] про те, що у нього є боргові зобов'язання перед банком, здійснення ним комунальних платежів, суд не може прийняти та вважає їх необґрунтованими. Вказані обставини не звільняють його від обов'язку утримувати позивача до досягнення їх дитиною трирічного віку, та є такими, що не підлягають врахуванню при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів витрат на своє лікування. Надані позивачем чеки на загальну суму 385 грн. 76 коп. (а.с. 70) не свідчать про те, що відповідачу ці ліки були призначені лікарем і придбані ним, доказів цього він суду не надав. Слід зазначити, що покази свідка [PERSON] щодо витрат відповідача на лікування суд не можна вважати достатнім, належним, безспірним доказом, виходячи з вимог процесуального закону про доказування та оцінку доказів. Суд не може обґрунтувати рішення виключно показами свідка. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що спільні діти сторін проживають разом з позивачем, яка не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та отримує соціальні виплати у розмірі 860 грн., що не забезпечує їй прожиткового мінімуму та потребує матеріальної допомоги від чоловіка на період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, натомість відповідач працює та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати, тому вважається таким, що може надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходів). Визначений розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості, і забезпечуватиме [PERSON] реалізацію конституційного права на прожитковий мінімум. Підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі на час розгляду справи судом не вбачається. В разі задоволення позову в такому розмірі загальні відрахування з заробітної плати відповідача будуть складати менше 50 %, що відповідає граничним розмірам відрахувань передбаченим ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідачу в такому випадку буде залишатись сума, що перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, який становить на час розгляду справи 1218 грн. Однак, вимога позивача про обмеження стягнення аліментів на неї 30 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб не ґрунтується на положеннях ст. 84 СК України і в цій частині в задоволенні позову має бути відмовлено. Стягнення аліментів на утримання дітей слід розпочати з 16.01.2015 року по день настання повноліття дітей, а на утримання дружини з якою проживає дитина - від дня подання позову до суду (ч. 1 ст. 79 СК України), тобто, з 16.01.2015 року до досягнення [PERSON] віку трьох років 03.07.2017 р. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В матеріалах справи міститься договір про надання юридичних та правових послуг від 12.02.2015 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція на суму 1200 грн., сплачена позивачем (а.с. 61-63, 65). Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн. Вказаний розмір витрат підтверджується квитанцією та орієнтовно відповідає часу участі адвоката у судових засіданнях протягом двох з половиною годин, виходячи з 40 % (487 грн. 20 коп.) встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі (1218 грн.) за годину.

Outcome: partial