Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 11 червня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 17.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №25. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.03.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, відмінності поглядів на життя та характерів, в результаті чого в сім`ї виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до неможливості подальшого сумісного проживання, тому позивач прийшла до твердого переконання про неможливість збереження сім`ї. Спору про місце проживання дитини на день подання позову між сторонами немає, дитина проживає з позивачем. Спору щодо поділу майна подружжя на день подання позову між сторонами немає. Оскільки подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача, вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 07.09.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 07.09.2020 року через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, направлення СМС-повісток, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 12.10.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 12.10.2020 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 23.09.2020 року на електронну адресу суду подав заяву, у якій просив справу розглянути у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечив. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені сторонами обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 17 березня 2012 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що 17 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено запис №25 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу у подружжя народилася дитина, донька [PERSON] , [INFO] , про що 26 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні складено актовий запис №399 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного на час вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Між сторонами у добровільному порядку досягнуто згоди з приводу утримання дитини та її місця проживання. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, що у тому числі підтверджується письмовою заявою відповідача про визнання позову. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Стороною, яка змінила прізвище після реєстрації шлюбу не заявлено вимогу про відновлення дошлюбного, а тому суд залишає без змін після розірвання шлюбу прізвище позивача. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved