Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 23.03.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини одноразово у розмірі 5072, 50 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована та мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідач мешкає окремо. Дитина знаходиться на утриманні матері. За рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.12.2009 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи 01.10.2009 р. до повноліття дитини. На примусовому виконанні Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-4900 від 01.12.2009 р. Відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів, яка наразі погашена. На переконання позивача розмір аліментів є незначним і їх не вистачає для забезпечення повноцінного рівня життя дитини, В добровільному порядку відповідач не надає допомоги та не відшкодовує додаткові затрати на утримання дитини. На день подання позову фактично зазнані додаткові витрати на дитину складають разом суму 10 145,00 гривень, що підтверджується копіями платіжних документів За таких обставин, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню половина цих витрат у розмірі 5072, 50 грн. ІІ. Виклад позиції відповідача. 21.07.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача, через канцелярію суду подала відзив, у якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з огляду на наступне. Позивачем не надано суду будь-яких доказів в обґрунтування того, що неповнолітній [PERSON] хворіє; не зазначено наслідків, які призвели до термінової необхідності лікування сина. У матеріалах справи відсутні епікризи захворювань сина, докази відвідування сином спортивних секцій та їх вартість. Відсутні докази про оплачування навчання, відсутні докази про придбання одягу, ліків, фруктів, продуктів харчування та доказів, що підтверджують зменшення доходів позивача, що в свою чергу позбавляє суд можливості дати оцінку вказаним обставинам. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться двоє малолітніх дітей, яким у рамках цивільної справи №766/22805/17 присуджено сплачувати аліменти на їх утримання в розмірі по 2000, 00 гривень, щомісячно, на кожну дитину та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вважає, що позивач [PERSON] не довела належними, допустимими та достовірними доказами обставини, передбачені статтею 192 СК України. - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, покращення матеріального стану відповідача та наявність особливих обставин, згідно яких відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, а тому позов є безпідставним. Крім того, звертає увагу суду, що починаючи з 01.10.2009 по теперішній час позивач жодного разу, у добровільному порядку, не надала відповідачеві відомості (докази) про цільове використання аліментів в інтересах дитини. Відповідач, двічі, звертався з офіційним письмовим зверненням до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з проханням надання офіційної інформації щодо правил обчислення аліментів, однак, до сьогодні відповідь не надійшла. ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив. 05.08.2020 року позивач через канцелярію суду подала відповідь на відзив, у якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що свої зобов`язання по утриманню дитини відповідач виконує не сумлінно, аліменти сплачує нерегулярно та не у повному обсязі. Матір з народження сина приділяє йому максимальну увагу, турботу та витрачає матеріальні кошти задля забезпечення його успішного навчання, відпочинку, оздоровлення тощо. З наявних у сина подяк, грамот і сертифікатів вбачається, що він є активним учасником навчальних та творчих заходів, які проводяться в школі. Дитина позитивно характеризується в школі та секції боксу, яку відвідує. Потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як син займається спортом, приймає участь у національних змаганнях, у зв`язку з чим збільшуються потреби на придбання одягу, продуктів харчування, засобів гігієни, оплату спортивних і творчих гуртків, покупки спортивного інвентаря, канцелярських товарів і шкільне приладдя для навчання, розвитку, розваги та іншому. Твердження, що матеріали справи не містять доказів на заявлену суму витрат не відповідає дійсності. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, що також підтверджує його небажання добровільно допомагати матеріально утримувати сина. Утім, стороною відповідача не надано доказів на підтвердження відсутності вини боржника у виникненні заборгованості. При цьому, вважає, що відповідачем навмисно приховується дійсний розмір своїх доходів, щоб ввести суд в оману. Натомість, не заслуговує на увагу довід представника відповідача, що між сторонами не були узгоджені питання щодо навчання сина у вказаних закладах, але саме такі заклади були особисто вибрані дитиною з огляду на його здібності та розвиток наявних талантів та викликані схильністю дитини до певних занять та виду спорту. Відомо сторонам, що прерогативою є саме інтереси дитини, останнім місце навчання було обрано на власний розсуд, без погодження із відповідачем. Запевнила, що аліменти, які стягуються з відповідача використовуються виключно на утримання дитини. VІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначене на 19.05.2020 року. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином у спосіб визначений ЦПК України. Представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання без її участі, відповідач доказів поважності неприбуття у судове засідання не надав, заяв та клопотань не надходило. Судове засідання у зв`язку із неявкою відповідача не відбулося, справа призначена до розгляду на 10.06.2020 року. У час призначений до розгляду учасники справи не прибули. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із необхідністю залучити до участі у справі представника відповідача. Судове засідання у зв`язку із неявкою учасників справи та заявленого клопотання представником відповідача про відкладення справи не відбулося, справа призначена до розгляду на 18.08.2020 року Позивач в судове засідання не з`явилася, 18.08.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах позивача, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника за наявними у справі матеріалами. Відповідач у судове засідання не з`явився, [PERSON] , діючи в інтересах відповідача, через канцелярію суду подала заяву про відкладення судового розгляду у зв`язку з необхідністю витребувати докази, заявлені у клопотанні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.08.2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів повернуто без розгляду. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. За викладених обставин та приписів ЦПК України, щодо строків розгляду цивільних справ, враховуючи письмову згоду сторони позивача про розгляд справи і її вирішення без їх участі, та беручи до уваги неодноразове неприбуття у судове засідання сторони відповідача при належному повідомленні і відсутності обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи, а також сприймаючи наявність у матеріалах справи письмової позиції відповідача викладеної у відзиві на позовну заяву, суд вважає за можливе постановити перейти до розгляду та вирішення справи за суттю за наявними у справі матеріалами та доказами наданими учасниками судового процесу, та з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. V. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що 22.11.2007 року Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції зроблено відповідний запис за №728 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано 17.09.2009 року, про що 29.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено відповідний запис за №279 та 29.10.2009 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Позивач, зазначаючи про несення нею додаткових витрат на утримання дитини, надає суду квитанції на придбання одягу для дитини, шкільного приладдя, тощо на загальну суму 10145, 00 грн. Ця сума підтверджується товарним чеком від 17.08.2019 року, чеком №118912 від 24.08.2019 року, квитанцією №1924547217 від 02.09.2019 року, чеком №268266 від 08.09.2019 року, квитанцією від 09.09.2019 року, чеком від 20.08.2019 року, чеком №893018811769 від 26.09.2019 року, чеком №66879 від 26.09.2019, квитанцією №077287 від 07.10.2019 року. Матеріалами справи встановлюється, що [PERSON] є батьком малолітніх: - [PERSON] , [INFO] , про що 25.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено відповідний запис за №563 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . -- [PERSON] , [INFO] , про що 13.02.2018 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено відповідний запис за №100 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . За рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2000, 00 грн. щомісячно на кожну дитину та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05.05.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8893,75 грн. VІ. Оцінка Суду. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 26 вересня 2018 року по справі № 569/6838/15-ц. Відтак, кошти на одежу, розваги, відпочинок, іграшки, канцелярське приладдя, витрати на навчання - не є додатковими витратами та охоплюються поняттям аліменти. Судом не встановлено, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що витрати понесені позивачем на придбання одягу, канцелярії, взуття та інші витрати на утримання сина не покриваються сумою сплачених аліментів відповідачем і їх недостатньо для забезпечення належного утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи встановлюється, що на підтвердження несення позивачем додаткових витрат на утримання дитини, позивачем надані товарні чеки, дослідивши які, судом встановлено несення позивачем додаткових витрат на утримання сина у розумінні статті 185 СК України, а саме: чек №268266 від 08.09.2019 на суму 791,00 грн (мішок синій); квитанція до прибуткового касового ордера №077287 від 07.10.2019 року на суму 5500, 00 грн (для ортодонтичного лікування брекет системою), на загальну суму 6291,00 грн., які в розумінні ст. 185 СК України підтверджують понесені позивачем додаткові витрати на розвиток спортивних здібностей та здоров`я дитини. Решта, долучених до позову квитанцій і чеків не підтверджують оплати вартості певних товарів, які законодавцем віднесені до додаткових витрат, а є підтвердженням здійснення придбання одягу, канцелярії та взуття для дитини, тощо. Враховуючи наведене, зважаючи на особливі обставини, за яких син сторін у зв`язку із зайняттям спортом та лікуванням у стоматолога потребує значних грошових витрат, самостійно їх нести позивач не може, беручи до уваги матеріальний стан позивача, відповідача, враховуючи необхідність у спортивному розвитку дитини та лікуванні, що є вкрай необхідним для життя у майбутньому, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів у суду про неможливість відповідача відшкодувати частину понесених витрат на утримання дитини та беручи до уваги положення ст. 185 СК України, з аналізу якої встановлюється, що утримання та забезпечення всебічного розвитку дитини є прямим та беззаперечним обов`язком обох батьків, а також те, що зазначені позивачем витрати у розмірі 6291,00 грн. понесені нею і документально підтверджені, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 6291,00 грн. зі стягненням з відповідача Ѕ частини додаткових витрат понесених позивачем на дитину за період з вересня 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі 3145,50 грн.. VІІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову до суду та ураховуючи його часткове задоволення, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial