Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Звернувшись до суду із даним позовом, позивач просить надати дозвіл на виїзд за кордон та оформлення для цього відповідних документів їх з відповідачем малолітній дитині - [PERSON], [INFO], а також надати дозвіл на виїзд дитини за кордон в її супроводі в подальшому до досягнення дитиною віку 16 років. В обгрунтування таких своїх вимог посилається на те, що з 2009 року вони з відповідачем не проживають однією сімєю, кожен проживає окремо. Їх син проживає разом з нею і вона належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Оскільки син хворіє на бронхіальну астму та харчову алергію, під час шкільних канікул вона має намір зїздити з ним для його оздоровлення та відпочинку за межі України. У звязку з цим неодноразово зверталася до батька дитини з прохання надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, але отримувала відмову відповідача без належної мотивації такої своєї позиції. Останній раз вона зверталася до відповідача із письмово заявою 06.08.2013 року. Вважає, що така позиція батька неповнолітнього [PERSON], шкодить інтересам дитини та не сприяє його оздоровленню, всебічному та гармонійному розвитку. Відповідач реалізує свої батьківські права з порушенням інтересів дитини, що не відповідає вимогам ст. 155 СК України, згідно якої, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В подальшому для відпочинку, оздоровлення і лікування дитини має намір періодично виїжджати за межі України разом з дитиною. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пославшись на викладені у позові обставини. Також уточнила, що має намір щороку виїзджати з дитиною за кордон на 10-20 днів з метою оздоровлення дитини. Просила позов задовольнити. Представник позивача позов свого довірителя також підтримав та просив задовольнити. Відповідач позов визнав та суду пояснив, що погоджується на виїзд дитини за кордон з метою оздоровлення. Проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши сторін спору та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст..141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок і оздоровлення дитини. Однак, відповідач згоди на тимчасовий виїзд дитини не надає з невідомих причин. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231. У відповідності до положень ч. 2 ст.4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. За встановлених у судовому засіданні обставин спору визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, а тому судом приймається. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолтіньої дитини сторін спору за межі України для тимчасового перебування з метою оздоровлення, зважаючи на обставину визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] шляхом та надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України (за кордон) на оздоровлення та відпочинок неповнолітнього [PERSON], [INFO], уродженця м.Києва, у супроводі його матері - [PERSON], без нотаріально посвідченої згоди батька - [PERSON], терміном не більше 30 днів щороку до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, поклавши на [PERSON] обовязок забезпечити проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну неповнолітнього [PERSON]. Понесені позивачем у справі судові витрати на загальну суму 351.21 грн. у відповідності до положень ст..88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved