Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов`язаний із боржником певними зобов`язальними відносинами, є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачене законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладання договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Судом встановлено, що 21 листопада 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (правонаступником якого є ТОВ «Глобал Спліт») та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNAIG.70561.001. Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» надав відповідачу кредит в розмірі 94519 грн., строком до 20.11.2017 року зі сплатою відсотків за його користування 15,50 %, та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20 % від суми кредиту по договору, щомісячно в період сплати. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти у сумі 94519 грн. Але Відповідач -1 в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Судом встановлено, що відповідно до договору поруки від 21.11.2012 року № РХ029031.70573.001. Відповідач - 2 зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідачів, відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 06.03.2019 року, становить 126276,21 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту-67713,28 грн.; заборгованість за відсотками-48921,29 грн.; заборгованість по комісії-9641,64 грн. Відповідачі не виконували свої зобов`язання належним чином і за ними наявна заборгованість по кредитному договору. 06.03.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно до якого, Позивач набув право нового кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором № IKAPNAIG.70561.001. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідачів становить - 126276,21 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту-67713,28 грн.; заборгованість за відсотками-48921,29 грн.; заборгованість по комісії-9641,64 грн. З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем ТОВ «Глобал Спліт» при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved