Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона спадщину після смерті чоловіка прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі (арк. спр.50). Від відповідача - Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.32). Процесуальні дії у справі 04 червня 2021 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 23 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (арк.спр.7). 12 березня 1996 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно, в тому числі грошові вклади, [PERSON] , про що свідчить копія дублікату заповіту (арк. спр.10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.8). Згідно з записами погосподарських книг [PERSON] належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка №143 від 22 квітня 2021 року (арк.спр.22). Загальна вартість зазначеного нерухомого майна становить 25 127 гривень (арк.спр.19). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» відсутня (арк.спр. 20). З даних довідки № 158 від 12 травня 2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном вступив спадкоємець за заповітом [PERSON] (арк.спр.23). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.43-44 ). Таким чином суд установив, що [INFO] відкрилась спадщина за заповітом після смерті [PERSON] , зокрема на домоволодіння, розташоване в : [ADDRESS] . Чоловік позивача [PERSON] спадщину прийняв, як спадкоємиць за заповітом відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління майном. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.9) Даними спадкової справи №23-2016, підтверджується, що [PERSON] 29 січня 2019 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 31 травня 2021 року їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розміром 0,0816 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованій на території Вахновецької сільської ради. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні. (арк.спр. 35-42). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 12 травня 2021 року (арк.спр.21). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 534, статті 549 ЦК 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1262, 1268 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця [PERSON] на спірний будинок позивач надала суду довідку Новоушицької селищної ради Хмельницької області № 143 від 22 квітня 2021 року, видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та ніким не заперечується, а тому відповідно право на домоволодіння увійшло до складу спадщини, яку фактично прийняв [PERSON] в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємець за заповітом. Водночас позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] в порядку статті 1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] на [ADDRESS] , пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відсутності інші спадкоємці за законом (заповітом) Новоушицька селищна рада Хмельницької області, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спірне спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved