Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Згідно позовної заяви сторони 26 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №83, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по тій причині, що не зійшлись характерами, тривалий час немає спільних інтересів, через різницю поглядів на життя почали виникати непорозуміння та конфлікти, що призвело до напружених відносин в сімї, втрати почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають 6 місяців, спільне господарство не ведуть. Основними причинами розлучення є те, що у позивача з батьками відповідача склалися неприязні відносини, вони часто сваряться, відповідач вихованням дитини майже не займається. Подальше подружнє життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, їх сімя остаточно розпалась, шлюб має формальний характер, тому позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ільчишина», стягнути з відповідача судові витрати. Спору щодо місця проживання дитини немає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, вказала, що примирення неможливе, спору щодо проживання дитини немає. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає, спору щодо проживання дитини немає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія І-БВ №117506, яке видане 26 жовтня 2013 року, [PERSON], що народився 16 листопада 1990 року, та [PERSON], що народилася 19 лютого 1994 року, зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за №83, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Ільчишина». Від шлюбу в сторін 07 травня 2014 року народилася дитина [PERSON]. Ухвалою суду від 15 вересня 2015 року сторонам надано строк для примирення один місяць. З поданих сторонами письмових заяв, матеріалів справи вбачається, що вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо і спільного господарства не ведуть, в наданий судом строк примирення між ними не відбулось, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved