Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з підстав, передбачених ст. 71 ЖК Української РСР, посилаючись на те, що вона є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] . У квартирі зареєстрований її син [PERSON] , який з 2007 року у квартирі не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше 6 місяців не проживає у квартирі, наймачем якої є [PERSON] , остання просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач добровільно знятись з реєстрації не може. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , які про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] , якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог [PERSON] , до якої додав копію паспорту громадянина Російської Федерації з відміткою про реєстрацію місця проживання від 09 червня 2020 року за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи Часовоярської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Від секретаря міської ради Чаус С. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради та ухвалення рішення на розсуд суду. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] , яка відповідно до ордеру № 270 від 21 лютого 1979 року, виданого виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Часів Яр, є наймачем чотирикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Тож, спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 2 ЖК України. Як видно з довідки Часовоярської міської ради, у спірному житловому приміщенні, крім позивача, зареєстровані її діти - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно з актом про не проживання від 12 червня 2020 року, у квартирі [ADDRESS] , відповідач [PERSON] не проживає з 10 травня 2007 року по теперішній час (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved