Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Звертаючись до суду, позивач заявляє позовні вимоги до відповідачів, а саме: \~ \~ \~ \~- визнати протиправними дії державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Калібердою А.А., які полягають у внесенні відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1097987263101), а саме: житловий будинок, загальною площею 170,2 кв. м., житловою площею 96,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~- скасувати рішення про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна (індексний номер рішення 32560357 від 25.11.2016), проведену державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області Калібердою А.А., якою було внесено інформацію про право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1097987263101); \~ \~ \~ \~- визнати недійсним договір дарування від 06.01.2017, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального \~ \~ \~ \~округу Хаславською К.В. та зареєстрований у реєстрі за № 97, в частині передачі у власність 69/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В мотивування позовних вимог позивач вказав: Реєстрація права власності на об`єкт містобудування є одним з етапів будівництва об`єктів містобудування, контроль за дотриманням якого діючим законодавством покладено на Державну архітектурно- будівельну інспекцію України та її територіальні органи. На розгляді Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (далі - Департамент) перебував проект рішення про присвоєння адреси житловому будинку літ. «Р-2» з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (далі - Відповідач 1) та [PERSON] (далі - Відповідач 2). Присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна в м. Харкові врегульовано Порядком присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Харкова, затвердженим рішенням Харківської міської ради від 06.07.2011 № 325/11 (далі - Порядок). Відповідно до п. 5.1.3 Порядку підставами для зміни адреси жилих будинків, будівель, споруд, зокрема, є: поділ об`єктів нерухомості на самостійні частини. На виконання п. 5.1.3.1 Порядку Відповідачем 1 до заяви про зміну адреси об`єкту було надано нотаріально засвідчену копію правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: договір дарування від 06.01.2017, зареєстрований в реєстрі за № 97, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В (далі - Договір дарування). При перевірці наданих Відповідачем 1 документів було встановлено, що згідно з інформаційної довідки № 125930404 від 31.05.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Державний реєстр) встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним № 1097987263101 наявна інформація про житловий будинок, загальною площею 170,2 кв. м., житловою площею 96,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідні відомості були зареєстровані у Державному реєстрі 25.11.2016 (індексний номер рішення 32560357) державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області Калібердою А.А., (далі - Державний реєстратор) на підставі інформаційної довідки ТОВ «Актуаль» від 15.11.2016 № 066/11/2016. Також, зазначеним рішенням Державним реєстратором зареєстровано право власності за [PERSON] (далі - Відповідач 2) на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підставою виникнення права власності зазначено інформаційну довідку ТОВ «Актуаль» від 15.11.2016 № 066/11/2016. Згідно з Договором дарування, укладеним між Відповідачем 2 та його донькою Відповідачем 1, Відповідач 2 передав, а Відповідач 1 прийняла у власність, зокрема, 69/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору дарування відчужувана частка житлового будинку належить Дарувальнику (Відповідачу - 2) на праві приватної власності, що зареєстроване 25.11.2016 Державним реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1097987263101. номер запису про право власності 17677379. Проте, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, міститься інформація про житловий будинок з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна - 23068551) за адресою: [ADDRESS] адреса - [ADDRESS] загальна площа 62,9кв. м., житлова 37,6кв. м., що належав Відповідачу 2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 3-164, 14.01.1977, 2-а ХДНК та свідоцтва про право на спадщину реєстраційний №4-349, 23.05.2008, 2 ХДНК. У зв`язку з виявленою невідповідністю площі вказаного житлового будинку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майноДепартаментом було направлено запит до КП «Харківське міське БТІ» про надання інформації щодо правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна та матеріали технічної інвентаризації (журнал обмірів, поверхові плани, експлікація внутрішніх приміщень тощо) житлового будинку з надвірними будівлями: по [ADDRESS] . Згідно з отриманої інформації від КП «Харківське міське БТІ» стало відомо, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 3-164, 14.01.1977, 2-а ХДНК та свідоцтва про право на спадщину реєстраційний №4-349, 23.05.2008, 2-ХДНК та технічного паспорту Відповідачу 2 належав на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 62,9 кв. м., житлова площа 37,6 кв. м. Таким чином, встановлено, що загальна площа житлового будинку за адресою: [ADDRESS] фактично була збільшена з 62,9 кв. м. до 170,2 кв. м. Відповідно до\~ДБНА2.2-3:2014\~«Склад та\~зміст проектної\~документації на\~будівництво» реконструкція\~-\~це перебудова\~введеного в\~експлуатацію в\~установленому порядку\~об`єкта\~будівництва,\~що передбачає\~зміну його\~геометричних розмірів\~га/або\~функціонального призначення,\~внаслідок чого\~відбувається зміна\~основних техніко- економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Таким чином, Відповідачем 2 було здійснено реконструкцію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] зі зміною його геометричних розмірів. Оскільки житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , реконструйований зі зміною його геометричних розмірів, а саме: зі збільшенням загальної площі з 62,9 кв. м. до 170,2 кв. м., без отримання документів, що дають право виконувати будівельні роботи, такий об`єкт нерухомого майна вважається об`єктом самочинного будівництва. Внаслідок прийняття оспорюваного рішення Державним реєстратором Відповідач 2 набув право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва. Прийняття такого рішення фактично нівелює роль цілої системи органів державної влади та контролю, які здійснюють повноваження у цій сфері, покликані забезпечувати відповідність забудови вимогам закону, що суттєво порушує інтереси держави. Крім того, відсутність висновків компетентних органів, які б підтверджували додержання відповідачем при будівництві архітектурних, екологічних, санітарних, протипожежних та інших норм ставить під загрозу надійність та безпечність експлуатації самочинно збудованої будівлі. \~ \~ \~ \~Тому позивач заявляє позовні вимоги, про визнання дій противоправними, скасування державної реєстрації, визнання договору недійсним. Державний реєстратор чугуївської міської ради Харківської області Каліберда А.А. у наданому відзиві вказала: Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі-Порядок), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені до 5 серпня 1992 року, подаються: -технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; -документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Враховуючи викладене, законодавством не встановлено чіткої форми документа, що підтверджує адресу. Враховуючи документи, які було надано для проведення державної реєстрації, зазначений у позові житловий будинок було збудовано до 5 серпня 1992. На цей час в Україні існує загальна практика реєстрації таких об`єктів за спрощеною системою, а саме за п. 42 Порядку. Оскільки діє імперативна норма Закону, тобто, прямої заборони не має на реєстрацію такого об`єкту нерухомого майна, то державний реєстратор мав право проводити державну реєстрацію вищезазначеного об`єкту нерухомого майна. Крім того, Позивач вказує на те, що державний реєстратор мав брати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради про присвоєнні адреси об`єкту нерухомого майна. Згідно із Законодавством України, рішення про присвоєння адресі об`єкту нерухомого майна, державний реєстратор має право вимагати у разі якщо об`єкт являється. Відповідно п. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність з достовірність даних, що містяться в документах, поданих для держави реєстрації прав, несе заявник. Державний реєстратор не має функцій для перевірки факту справжні дати будування об`єкту та керується тільки відомостями, що містяться поданих йому документах, а також не має право піддавати сумніву чи дійсно об`єкт збудований до 5 серпня 1992 року, та не має прав надавати технічну оцінку об`єкту. Відповідно п.3 ст. 41 Порядку державний реєстратор відповідно наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняті експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевірити наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, містяться в цьому Реєстрі. Також зазначаємо, що в технічній документації, а саме технічному паспорті не було позначки, що вищезазначений об`єкт мав реконструкцію. Відповідно пп.2 п.4 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та, їх обтяжень» державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково. Порядок про присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова затверджений рішенням Харківської міської ради №325/11 від 06.07.2011 на який посилається позивач, не можна застосовувати до об`єктів які збудовані до 1992 року. Так як на той момент коли будували об`єкт нерухомості (1992р.) ще не діяв вищевказаний Порядок. Представник відповідача [PERSON] Н.А. у наданому відзиві вказала: [PERSON] 14.01.1977 року в порядку спадкування набув право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 37,2 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] . Зазначений будинок був розташований на земельній ділянці площею 764 кв.м. Для забезпечення особистих потреб сім`ї у житлі, протягом 1989-1991 році ним була збудована прибудова до житлового будинку загальною площею 101,7 кв.м., житловою площею 50 кв.м. , перебудована вбиральня та побудований гараж. 23.05.2008 року [PERSON] порядку спадкування набув право власності на другу половину житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 37,2 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] та став його єдиним власником. На момент оформлення спадщини у 2008 році вже була перебудована вбиральня та побудовані гараж та прибудова до житлового будинку загальною площею 101,7 кв.м., житловою площею 60 кв.м, Причини не відображення зазначених змін [PERSON] невідомі. На підставі рішення 35 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 30.09.2009 р. № 217/09 [PERSON] набув право власності на земельну ділянку 0,0764 га, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку. В 2016 році [PERSON] було прийнято рішення щодо реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З цієї метою він замовив у ТОВ «Актуаль» виготовлення технічного паспорту. На підставі технічного паспорту ТОВ «Актуаль» було видано інформаційну довідку № 066/11/2016 від 15.11.2016. З метою державної реєстрації прав ним були подані державному реєстратору технічний паспорт на домоволодіння та довідку. Відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 127 від 24.05.2001 (в редакції станом на момент реєстрації прав) не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Для проведення державної реєстрації прав [PERSON] державному реєстратору Чугуївської міської ради Харківської області Каліберді А.А. були подані наступні документи: -Заява про державну реєстрацію -Технічний паспорт виготовлений ТОВ «Актуаль» -інформаційну довідку № 066/11/2016 від 15.11.2016. Державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області Каліберда А. А. було прийнято рішення № 32560357 від 25.11.2016 р. про державну реєстрацію прав власності на житловий будинок площею 170,2 кв.м., в тому числі житловою площею 96,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Законодавством України встановлено спрощений порядок реєстрації нерухомого (збудованого до 5 серпня 1992 року. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127. В зв`язку\~з наявністю\~у [PERSON] \~у власності\~земельної ділянки\~з присвоєним\~кадастровим номером\~6310137200:09:016:0005,\~розташованої за\~адресою [ADDRESS] ,\~в заяві\~про державну\~реєстрацію був\~зазначений кадастровий\~номер земельної\~ділянки та\~документ,\~що підтверджує\~присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, не подавався. Посилання позивача на порушення реєстратором п. 20 Порядку № 1127 щодо перенесення до реєстру відомостей з Реєстру прав власності та неправомірне відкриття розділу є неправомірними. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Оскільки реєстр впроваджено з 01.01.2013 року кожна реєстрація нерухомого майна, яке було зареєстровано за законодавством, що діяло до цієї дати, в реєстрі реєструється вперше. Позивач неправильно розуміє положення пункту 20 Порядку № 1127, відповідно до якого за наявності зареєстрованих речових прав на такий об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб`єктів цих прав до відповідного відкритого розділу. Мова йде не про зареєстроване право в Реєстрі прав власності, а про інші (похідні) права, які реєструються в спеціальному розділі. Відповідно до ч. З ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до спеціального розділу Державного реєстру прав вносяться відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу. Відповідно до статті 13 цього закону Реєстр прав власності на нерухоме майно є лише архівною складовою частиною Державного реєстру прав. Договором дарування від 06,01.2017 р., посвідченим приватним нотаріусом Харківській міського нотаріального округу Хаславською К.В., 69/100 житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд та земельної ділянки кадастровий номер. 6310137200:09:016:0005, які розташовані за адресою [ADDRESS] , [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] . З цією метою [PERSON] та [PERSON] було проведено розділення земельної ділянки, на якій розташований будинок на 2 частики. За наслідками розділення було сформовано та зареєстровано в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав 2 нових земельних ділянки: Кадастровий № 6310137200:09:016:0007 площею 0,0382 та - за [PERSON] Кадастровий № 6310137200:09:016:0008 площею 0,0382 та - за [PERSON] Житловий будинок за адресою [ADDRESS] має два окремі виходи, що дає можливість розділити його на 2 окремих будинки. 12.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поділу майна, відповідно до якого житловий будинок було розділено на 2 частини з окремими входами. В зв`язку з цим власниками житлового будинку [PERSON] та [PERSON] було прийняте рішення про присвоєння будинку (прибудові 1991 року) та земельній ділянці Кадастровий № 6310137200:09:016:0008, які належать [PERSON] окремої поштової адреси. Рішенням Харківської міської ради 19 сесії 7 скликання від 18.04.2018 року № 1047/18 земельній ділянці кадастровий № 6310137200:09:016:0008, яка належить [PERSON] присвоєна нова адреса [ADDRESS] . Вимога скасувати договір дарування від 06.01.2017 р. посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В. в частині передачі у власність 69/100 житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що розташований за адресою [ADDRESS] є абсолютно безпідставною та необґрунтована. Тому, представник відповідача вимагає про відмову у задоволені позовних вимого. Позивач 02.11.2018р. надав відповідь на відзив який було надано відповідачами, яким зазначив обставини викладені в обґрунтування позовних вимог. Крім того, представником позивача 27.12.2018р. було надано письмові пояснення відповідно до змісту яких викладені обставини яки вказані в мотивуванні позовних вимог. Представник позивача на позові наполягав. В поясненні послався на обставини викладені в мотивуванні позовних вимог. Предстьавник відповідача позовні вимоги не визнала. В поясненні вказала, обставини викладені у відзиву на позов. Судом встановлені наступні факти та обставини. \~ \~ \~ \~ [PERSON] 14.01.1977 року в порядку спадкування набув право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 37,2 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] , згідно копії свідоцтва про право на спадкування за законом. Зазначений будинок був розташований на земельній ділянці площею 764 кв.м. Як стверджує представник відповідача протягом 1989-1991 року [PERSON] збудовав прибудови до житлового будинку загальною площею 101,7 кв.м., житловою площею 50 кв.м., перебудована вбиральня та побудований гараж. Вимогами статті 4 ч.1 ЦПК України визначено: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами статті\~12\~ч.3\~ЦПК України\~визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, повинна довести що витрати які були понесені безпосередньо торкаються отриманих тілесних ушкоджень. Вимогами статті 76 ЦПК України визначено:. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами статті 77 ЦПК України визначено: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статті 81 ч.6 ЦПК України визначено: Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем та представником відповідача в обґрунтування правової позиції суду не надано відомостей, що дійсно добудови та перебудови мали місце 1989-1991р. Таким чином, суд вважає таки відомості припущенням відповідача та не може прийняти як доказ у справі. 23.05.2008 року [PERSON] в порядку спадкування набув право власності на другу половину житлового будинку з надвірними будівлями житловою площею 37,2 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] та став його єдиним власником. На момент оформлення спадщини у 2008 році вже була перебудована вбиральня та побудовані гараж та прибудова до житлового будинку загальною площею 101,7 кв.м., житловою площею 60 кв.м, На підставі рішення 35 сесії 5 скликання Харківської міської ради Харківської області від 30.09.2009 р. № 217/09 [PERSON] набув право власності на земельну ділянку 0,0764 га, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку. В 2016 році [PERSON] було прийнято рішення щодо реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З цієї метою він замовив у ТОВ «Актуаль» виготовлення технічного паспорту. На підставі технічного паспорту ТОВ «Актуаль» було видано інформаційну довідку № 066/11/2016 від 15.11.2016. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру № 125930404 від 31.05.2018 за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності (69/100 частки) на житловий будинок, загальною площею 170,2 кв. м., житловою площею 96,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого ПН ХМНО Хаславською К.В. та зареєстрований у реєстрі за № 97. [PERSON] та [PERSON] . прийнято рішення про надання будівля яка перебуває у власності [PERSON] окремої адреси, у зв`язку з чим у Департаменту територіального контролю Харківської міської ради перебуває проект рішення про присвоєння адреси житловому будинку літ. «Р-2» з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] Присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна в м. Харкові врегульовано Порядком присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Харкова, затвердженим рішенням Харківської міської ради від 06.07.2011 № 325/11 (далі - Порядок). Відповідно до п. 5.1.3 Порядку підставами для зміни адреси жилих будинків, будівель, споруд, зокрема, є: поділ об`єктів нерухомості на самостійні частини. На виконання п. 5.1.3.1 Порядку [PERSON] до заяви про зміну адреси об`єкту було надано нотаріально засвідчену копію правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: договір дарування від 06.01.2017, зареєстрований в реєстрі за № 97, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславською К.В. Позивачем при перевірці наданих [PERSON] документів було встановлено наступне: Згідно з інформаційної довідки № 125930404від 31.05.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним № 1097987263101 наявна інформація про житловий будинок, загальною площею 170,2 кв. м., житловою площею 96,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідні відомості були зареєстровані у Державному реєстрі 25.11.2016 (індексний номер рішення 32560357) державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області Калібердою А.А., підставі інформаційної довідки ТОВ «Актуаль» від 15.11.2016 № 066/11/2016. Зазначеним рішенням Державним реєстратором зареєстровано право власності за [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підставою виникнення права власності зазначено інформаційну довідку ТОВ «Актуаль» від 15.11.2016 № 066/11/2016. Згідно з Договором дарування, укладеним між [PERSON] та його донькою [PERSON] , [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у власність, зокрема, 69/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Договору дарування відчужувана частка житлового будинку належить Дарувальнику [PERSON] на праві приватної власності, що зареєстроване 25.11.2016 Державним реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1097987263101. номер запису про право власності 17677379. Проте, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, міститься інформація про житловий будинок з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна - 23068551) за адресою: [ADDRESS] адреса - [ADDRESS] загальна площа 62,9кв. м., житлова 37,6кв. м., що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 3-164, 14.01.1977, 2-а ХДНК та свідоцтва про право на спадщину реєстраційний №4-349, 23.05.2008, 2 ХДНК. У зв`язку з виявленою невідповідністю площі вказаного житлового будинку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Департаментом було направлено запит до КП «Харківське міське БТІ» про надання інформації щодо правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна та матеріали технічної інвентаризації (журнал обмірів, поверхові плани, експлікація внутрішніх приміщень тощо) житлового будинку з надвірними будівлями: по [ADDRESS] . Згідно з отриманої інформації від КП «Харківське міське БТІ» стало відомо, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний № 3-164, 14.01.1977, 2-а ХДНК та свідоцтва про право на спадщину реєстраційний №4-349, 23.05.2008, 2-ХДНК та технічного паспорту [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 62,9 кв. м., житлова площа 37,6 кв. м. Таким чином, встановлено, що загальна площа житлового будинку за адресою: [ADDRESS] фактично була збільшена з 62,9 кв. м. до 170,2 кв. м. Вказані обставини визнані відповідачами не спростовані належними доказами, а тому суд вважає, їх доведеним, що відповідає вимогам статті 82 ч.1 ЦПК України. Дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи суд вважає: Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження у галузі будівництва, а саме: надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок, надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно- будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (далі - Інспекція) у відповідності до пунктів 1.1, 3.3. Положення про Інспекцію, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15 (далі - Положення про Інспекцію), є самостійним виконавчим органом, який утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу, та здійснює держаний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах міста Харкова. Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Інспекцію, метою Інспекції є забезпечення додержання на території міста Харкова містобудівного законодавства України та запобігання його порушенням, основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків). Прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва здійснюється уповноваженими органами з у порядку встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Експлуатація закінчений будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі № 6-388цс15, від 16.12.2015 у справі № 6-2710цс15, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, згідно з вимогами ст. 360-7 ЦПК України. Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: -отримання замовником або проектувальником вихідних даних; -розроблення проектної документації; -затвердження проектної документації; -виконання підготовчих та будівельних робіт; -прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; -реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Отже, реєстрація права власності на об`єкт містобудування є одним з етапів будівництва об`єктів містобудування, контроль за дотриманням якого діючим законодавством покладено на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та її територіальні органи. Відповідно до ДБНА2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів га/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко1 економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Таким чином, [PERSON] було здійснено реконструкцію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] зі зміною його геометричних розмірів. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-1V), державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 2 Закону № 1952-ІУ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1952-ІУ обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Згідно зч. 1 ст. 15 Закону № 1952-ІУ державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-ІУ державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127). Відповідно до п. 20 Порядку № 1127 у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна вперше, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. За наявності зареєстрованих речових прав на такий об`єкт нерухомого майна або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав. Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про суб`єктів цих прав до відповідного відкритого розділу. Проте, всупереч зазначеного положення Порядку № 1127, Державний реєстратор при реєстрації житлового будинку, загальною площею 170.2 кв. м., житловою площею 96,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відкрив новий розділ та присвоїв реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1097987263101, при цьому не переніс відомості про такий об`єкт, що містились в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Окрім того, п. 40 Порядку № 1127 визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону № 1952-IV та цим Порядком. Проте, стаття 27 Закону № 1952-IV та Порядок № 1127 не містить такого правовстановлюючого документу як інформаційна довідка. Більше того, як встановлено вище, [PERSON] було здійснено реконструкцію житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зі збільшенням загальної площі з 62,9 кв. м. до 170,2 кв. м. для державної реєстрації права власності на такий об`єкт відповідно до п. 44 Порядку № 1127, зокрема, подається: - документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Проте, єдиною підставою для реєстрації об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 1097987263101 в Державному реєстрі вказана інформаційна довідка ТОВ «Актуаль» від 15.11.2016 № 066/11/2016. Саме на підставі зазначеної інформаційної довідки було внесено зміни до Державного реєстру, а саме: збільшено загальну площу житлового будинку з 62,9 кв. м. до 170.2 кв. м. та змінено підставу виникнення права власності Відповідача 2 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у порівнянні з Реєстром прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Враховуючи той факт, що на час звернення до державного реєстратора об`єкт нерухомого майна всупереч вимогам ч. 2 ст. 331 ЦК України не було введено в експлуатацію то державна реєстрація прав власності такого об`єкта відбулась в обхід встановленого державою порядку. Приймаючи рішення про держану реєстрацію, державний реєстратор повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, рішення повинно бути обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Зазначене свідчить про той факт, що державний реєстратор не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а саме документального підтвердження введення об`єкта до експлуатації, як того вимагає чинне законодавство. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи те, що виключно Інспекція має право встановлювати факт готовності об`єкта до експлуатації відповідно до вимог передбаченим містобудівним законодавством, оскаржуваним рішенням про державну реєстрацією прав власності (індексний номер рішення 32560357) фактично було зареєстровано самочинне будівництво на території м. Харкова. Таким чином, встановлені обставини , свідчать про підстави скас ування державної реєстрації право власності. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру № 125930404 від 31.05.2018 за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності (69/100 частки) на житловий будинок, загальною площею 170,2 кв. м., житловою площею 96,3 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування, посвідченого ПН ХМНО Хаславською К.В. та зареєстрований у реєстрі за № 97. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності. Разом з тим, частиною 3 статті 216 ЦК України передбачено, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Скасування державної реєстрації (індексний номер рішення 32560357) на об`єкт' нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту 1097977263101), що була підставою для державної реєстрації житлового будинку за адресою [ADDRESS] , загальною площею 170,2 кв. м., є підставою для визнання договору дарування від 06.01.2017, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , недійсним в частині передачі 69/100 частки житлового будинку, загальною площею 170, 2 кв. м оскільки в результаті скасування зазначеної реєстрації за [PERSON] залишилось право власності лише на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 62,9 кв.м.. що існувало до внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved