Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач - орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в особі служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вказав, що відповідачами по справі є громадяни України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Старшого сина [PERSON], [INFO], відповідачка [PERSON] народила поза шлюбом, реєстрація актового запису здійснена відповідно до ч.1. ст.135 СКУ, молодшого сина [PERSON], [INFO] народжено у шлюбі. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 липня 2017 року, позов органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON], треті особи: центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кам'янської міської ради, Кам'янський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, був задоволений. Малолітні діти: [PERSON] та [PERSON], були відібрані від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав останньої, згідно вищезазначеного рішення у [PERSON] відібрано його сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав. 28.03.2018 року на підставі рішення виконавчого комітету Кам'янської міської ради №92 малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] влаштовано на спільне проживання та виховання до дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON] та [PERSON], де вони і перебувають в теперішній час. При підготовці позовної заяви про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та слухання справи в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] були роз'ясненні правові підстави щодо участі їх у долі дітей, але за час перебування дітей у державних закладах, а в подальшому в дитячому будинку сімейного типу мати, тобто відповідачка, долею дітей не цікавилась, за винятком перших місяців після вилучення та взагалі виїхала до м. Дніпро. Жодних спроб щодо приведення квартири до відповідних санітарно-технічних норм, підключення газопостачання не застосувала. Змінити свій спосіб життя, відношення до материнських обов'язків наміру не має. Відповідач [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] не проживає, є інвалідом дитинства II групи безстроково, мешкає в м. Дніпро, за висновком медико-соціальної експертної комісії непридатний до трудової діяльності та добре усвідомлює, що у зв'язку із захворюванням не має змоги створити належні умови для виховання, утримання та всебічного-гармонічного розвитку сина. Але у відмінності від матері-відповідачки, періодично в телефонному режимі цікавиться станом здоров'я та розвитком не тільки свого сина, а і його брата. На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], та позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача - служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради Посунько О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що за період часу з дня відібрання дітей, а це мало місце в липні 2017 року, відповідно до рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 13.07.2017р., та до теперішнього часу, жодного разу ні мати ні батько до служби не зверталися ні в письмовій, ні в усній формі з приводу повернення їм дітей. Відповідачам було надано час для створення нормальних умов для проживання дітей, але пройшло вже більше півтори року, а дітей повертати відповідачі не збирається та відповідно умови для їх належного існування створені також не були. При відібранні діти були голодні, у них був педикульоз, на тілі була короста. Служба у справах дітей неодноразово разом з педіатрами виїжджала за місцем мешкання дітей. Щоразу при відвідуванні квартири встановлювалось, що в квартирі було дуже брудно, було багато тарганів, постійно відчувався сморід від сміття, який в квартиру мати дітей зносила зі смітників. Єдиною їжею для дітей була «Мівіна». Мати неодноразово попереджалася про необхідність створіння належних умов для проживання дітей. Батько взагалі з дітьми не мешкав, тому що проживав у м. Дніпро. Води та газу у квартирі не було, вони були відключені. З моменту відібрання дітей мати жодного разу не відвідувала їх. Батько декілька разів телефонував та питав, коли йому платити аліменти. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що даний позов подано в інтересах малолітніх дітей, так як на даний час вони проживають в дитячому будинку сімейного типу подружжя [PERSON] та [PERSON], мають достатнє харчування, виховання та догляд. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивача та обставини якими вони обґрунтовані визнав у повному обсязі, зазначив, що проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9, 10 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що діти проживають у них довгий час, а саме з березня 2018 року. За весь цей час ні батько ні мати дітей не приходили відвідувати дітей. Коли діти потрапили до них, вони були худі і хворобливі. Діти їм розповідали, що їм погано жилось зі своїми батьками, вони голодували. Діти говорили їм, що у батьків вони їли лише хліб та пили воду, і то ділили їжу з матір'ю, тому що у неї не було що їсти. Батьки залишали їх вдома самих у зачиненій квартирі на сутки або двоє. [PERSON] до сих пір їсть нескінченно і боїться, що у нього заберуть їжу. Він навіть запитував дітей, чи не хочуть вони повернутися до своїх батьків, на що діти категорично відповідали, що повертатися до батьків вони не хочуть. Зараз діти вже освоїлися у них в родині, займаються шашками та шахами у шкільному клубі і їм тут добре. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей, так як відповідачі не цікавляться долею дітей, не спілкуються з ними, взагалі ніякої участі у вихованні дітей не приймають та ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO] має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Баглійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 245 від 12.05.2010 року (ар.с.8). Реєстрація актового запису здійснена відповідно до ч.1. ст.135 СКУ, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (ар.с.9), а отже у відношенні [PERSON] відповідачка [PERSON] є матір'ю-одиначкою. Окрім цього відповідачка [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у Баглійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 532 від 15.10.2013 року, батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (ар.с.10). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 липня 2017 року, позов органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON], треті особи: центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кам'янської міської ради, Кам'янський спеціалізований будинок дитини Дніпропетровської обласної ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, був задоволений. Малолітні діти: [PERSON] та [PERSON], були відібрані у [PERSON] від матері без позбавлення батьківських прав останньої, згідно вищезазначеного рішення у [PERSON] відібрано його сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.08.2016р., складеним комісією служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, з метою обстеження житлово-побутових умов малолітніх [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], під час обстеження встановлено, що водопостачання та газопостачання відключені за заборгованість, енергопостачання в наявності. Умови проживання не змінились, в квартирі залишився присутній стійкий сморід, ванну кімнату мати звільнила від брудних дитячий речей, але не випрала, а перенесла до іншої кімнати, в кухні брудно. Квартира в занедбаному стані, присутні таргани. Мати малолітнім не створила умов для проживання. При співбесіді з [PERSON] щодо безпорядку та бруду в квартирі, відповісти обґрунтовано не змогла (ар.с.11). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.08.2017р., складеним комісією служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам'янської міської ради, з метою обстеження житлово-побутових умов малолітніх [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], під час обстеження встановлено, що водопостачання та газопостачання відключені за заборгованість, енергопостачання в наявності. Умови проживання не змінились, в квартирі залишився присутній стійкий сморід, ванну кімнату мати звільнила від брудних дитячий речей, але не випрала, а перенесла до іншої кімнати, в кухні брудно. Квартира в занедбаному стані, присутні таргани. Мати малолітнім не створила умов для проживання. При співбесіді з [PERSON] щодо безпорядку та бруду в квартирі, відповісти обґрунтовано не змогла (ар.с.11а). Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Кам'янської міської ради № 92 від 28.03.2018 року, малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] влаштовано на спільне проживання та виховання до дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON] та [PERSON], де вони і перебувають в теперішній час (ар.с.12). Відповідно до висновку № 8/1248-7 від 04.10.2018 р. адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у відношенні малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], відповідає інтересам дітей. (ар.с.4). На підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Разом з цим, відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії №173 від 28 березня 2019року щодо [PERSON], [INFO] зазначено, що повна недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, відсутні. Таким чином ЛКК підтвердила, що хвороба [PERSON] не перешкоджає йому виконувати його батьківські обов'язки (ар.с.71-72). Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачі нехтують своїми батьківськими обов'язками, не піклуються про дітей, не створюють належних умов для їх виховання та розвитку, та взагалі самоусунулись від їх виховання. Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачі ухиляються без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, оскільки не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для їх виховання. Оскільки відповідачка у справі [PERSON] до суду не з'явилась, а відповідач у справі [PERSON] позов визнав у повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] не заперечує, а також те, що підстав вважати, що задоволення позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити і це буде відповідати ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», тобто за для якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскількі відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи та відповідно звільнений від сплати судового збору, згідно з п. 1 ч. 2, ч.6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в сумі 881, 00грн.

Outcome: approved