Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 18.08.2020 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] .. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявника, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Заявник звернувся до Першої Синельниківської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] , але йому було відмовлено у зв`язку з виявленими розбіжностями в прізвищах спадкодавця та спадкоємця, а саме у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а у паспорті спадкоємця « [PERSON] ». Внаслідок помилки у прізвищі заявника виникли неузгодженості між документом, що посвідчує особу та документами, які були видані на ім`я матері заявника. За таких обставин заявник змушений звернутися до суду. ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. 09.09.2020 року на адресу суду надійшов лист представника заінтересованої особи за довіреністю - Ковтун А.О. про розгляд заяви без його участі, додатково зазначено, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечується. 17.09.2020 року [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд заяви без його участі та просив задовольнити заявлені вимоги. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.08.2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження. У час призначений для розгляду справи, учасники справи не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 18.09.2019 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис №362 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 30.07.2020 року державним нотаріусом Першої Синельниківської ДНК Монич Н.Д. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належить померлій [PERSON] . Окрім іншого, встановлено розбіжності в прізвищах спадкодавця та спадкоємця, а саме: у свідоцтві про смерть « [PERSON] », а у паспорті наслідника « [PERSON] ». З наявного в матеріалах справи свідоцтва вбачається, що батьками [PERSON] (рос. [PERSON] ), [INFO] , є [PERSON] (рос. [PERSON] ) та [PERSON] (рос. [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.09.1964 р. міським бюро РАГС м. Синельниково Дніпропетровської області. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 03.07.2000 року, належить [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про восьмирічну освіту серії [NUMBER] , видане 12.06.1979 року, належить [PERSON] , 1964 р.н. Атестат про середню освіту серії [NUMBER] , виданий 26.06.1981 року, належить [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви [PERSON] від 31.10.2014 року, [PERSON] відмовився від прийняття частки у спадщині після померлого батька [PERSON] на користь дружини спадкодавця [PERSON] (тобто своєї матері). Відповідно до витягу з домової книги, [PERSON] був зареєстрований за однією адресою з [PERSON] та [PERSON] як син. V. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти - це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 зазначеної Постанови передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд звертає увагу, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме право на отримання спадщини, що прямо передбачено цивільним законодавством та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованої особи, а встановити факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] інакше як у судовому порядку неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування «баланс вірогідностей» (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.), враховуючи надані заявником докази, з яких вбачається, що в написанні його прізвища має місце помилка, що пов`язана з перекладом з російської мови, суд вважає заявлені вимоги такими, що не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] . VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved