Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 19.06.2003 року. У будинку зареєстрований її син [PERSON], який з 14.02.2017 року в квартирі не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належній [PERSON] квартирі, остання просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено,що позивач [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 19.06.2003 року, є власником квартири [ADDRESS] Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ за № [NUMBER] (а.с. 12, 13). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 2541 від 03.09.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сім'ї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно акту про фактичне проживання від 07.09.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 14.02.2017 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS] Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved