Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнана відповідача 15 150,97 грн., з яких 9 150,97 грн. майнова шкода, 6 000,00 грн. - моральна шкода. Позов обґрунтований тим, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021 р. (№199/1511/21) відповідача визнано винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України кримінального правопорушення та призначено покарання у вигляді штрафу. Позивач є потерпілою. В результаті злочинних дій відповідача позивач понесла матеріальні збитки на суму 9 150,97 грн., які складаються з: витрат за медичні послуги та консультації лікарів - спеціалістів в сумі 4 655,26 грн., витрат на придбання ліків в сумі 4251,48 грн., витрат за проведення судово - медичної експертизи в сумі 244,23 грн. Грошова компенсація за спричинення моральної шкоди визначена позивачем у розмірі 6 000,00 грн., оскільки в результаті ушкодження здоров`я позивач зазначала моральних та фізичних страждань: перенесла фізичний біль, психологічний стрес, від кого вона не може оговтатись до теперішнього часу, відповідач проявив зневагу до позивача, як до жінки літного віку, принизив людську і жіночу гідність; погіршився стан здоров`я позивача, позивач страждає головними болями і безсонням, вимушена продовжувати лікування, з 09.03.2021 р. знаходиться на обліку у лікаря - невропатолога в Центрі первинної санітарно - медичної допомоги КНП ДЦПМСД №8 ДМР. Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 41 - 44) повідомив про часткове визнання позову: 350,00 грн. (консультація невропатолога) та 239,23 грн. (оплата послуг бюро СМЕ), зазначив, що надані позивачем докази не дозволяють дійти висновку про наявність зв`язку між проведеними медичними дослідженнями, призначеними ліками та тими тілесними ушкодженнями, які зазначала позивач 07.10.2020 р. (а.с. 41-44). У відповіді на відзив (а.с. 51) позивач наголошувала, що до спричинення їй відповідачем тілесних ушкоджень вона ніякими хронічними хворобами не страждала, ніколи за медичною допомогою до лікарів не зверталася, листків непрацездатності ніколи не оформлювала. В результаті злочинних дій відповідача позивач отримала черепно- мозкову травму, струс головного мозку. 12.10.2020 р. невропатологом був поставлений діагноз: ЗІТМ, СГМ(07.10.2020) с цефалгическим и антено-невтотическим синдромом, та як пояснила позивачу лікар-невропатолог, наслідки таких ушкоджень можуть бути непередбаченими і тяжкими, лікування таких захворювань є довготривалим процесом, тому лікр наполягла на тому, щоб пзивач стала на диспансерний облік у лікаря-невропатолога, та з 09.03.2021 р. позивач перебуває на такому обліку. Окрім того, в результаті удару кулаком, який наніс позивачу відповідач в область лівого ока, в позивача погіршився зір, тому позивач була вимушена звернутись за консультацією до окуліста, який поставив діагноз: контузія лівого ока з крововиливом та призначив лікування. У запереченнях відповідач зазначив, що вважає доведеними такі вимоги позивача: консультація невропатолога - 350.00 грн., оплата послуг бюро СМЕ - 239,29 грн., ліки вестибо, детралекс, магний судороги - 621,34 грн. (чек від 13.10.2020 р.), всі інші вимоги, на переконання відповідача, є недоведеними з підстав, зазначених у відзиві. Стосовно вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, відповідач зазначив, що позивач не надала доказів на підтвердження психологічних страждань. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у прядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2021 р. відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Як встановлено судом, 07 жовтня 2020 року близько 23 години 00 хвилин, [PERSON] знаходився у квартирі за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] . В цей час у двері квартири [PERSON] подзвонили. Відкривши двері своєї квартири, [PERSON] побачив своїх сусідів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час розмови [PERSON] було зроблено зауваження з приводу порушення тиші у нічний час, у зв`язку із чим між зазначеними особами зав`язався словесний конфлікт. Під час суперечки між [PERSON] та жінками, на поверсі з`явився син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який вирішив допомогти [PERSON] та [PERSON] у ситуації, що склалася. В результаті чого [PERSON] та [PERSON] почали закривати [PERSON] у його квартирі, на що останній почав чинити їм опір. В цей час, на підґрунті систематичних побутових конфліктів у [PERSON] виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи зазначений злочинний умисел, 07 жовтня 2020 року, близько 23 години 05 хвилини, [PERSON] , перебуваючи на порозі квартири [ADDRESS] , діючи умисно, стоячи в безпосередній близькості ліворуч від [PERSON] , розуміючи, що остання є особою похилого віку, своєю правою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в область лівого ока потерпілої. Від нанесеного удару, [PERSON] втратила рівновагу та впала з висоти власного зросту, вдарившись головою об стіну під`їзду. Внаслідок зазначених дій [PERSON] спричинив [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, а саме: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, один синець в лівій параорбітальній області. Після чого, вважаючи свої злочинні дії доведеними до кінця, [PERSON] припинив їх та повернувся до своєї квартири (а.с. 3-7). В результаті злочинних дій відповідача позивач понесла матеріальні збитки, які складаються з витрат за медичні послуги та консультації лікарів - спеціалістів, а також витрат на придбання ліків та проведення судово - медичної експертизи, що підтверджується чеками, висновками спеціалістів та результатами обстежень (а.с. 8 - 16, 20, 52 - 58). Правовідносини між учасниками справи виникли з відшкодування матеріальної (майнової) та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я фізичній особі. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Правовідносини з приводу відшкодування матеріальної (майнової) та моральної шкоди, які виникли між сторонами цивільного позову, врегульовані положеннями КПК України, ЦК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ч.ч.1 та 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу. Так, відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, є акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Нормою ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому окрім іншого додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків. Відтак, на відповідача має бути покладений обов`язок з відшкодування шкоди. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення по суті заявленого позову. Здійснюючи розрахунок, суд виходить з того, що позивач надала докази на підтвердження матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 7 879 (сім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 71 (сімдесят одна) коп., з яких: 239,23 грн. - за видачу висновку фахівця СМЕ (а.с. 16); 1 450,00 грн. - МРТ головного мозку (а.с. 15), 500,00 грн. - доплеровське дослідження судин шиї та голови (а.с. 8): вказані витрати пов`язані із ЧМТ; 1 000,00 грн. - офтальмолог (а.с. 53) та 700,00 грн. медичні послуги у ТОВ «ВЗГЛЯД» медичний центр» (а.с. 12), 450,00 грн. офтальмолог (а.с. 8): вказані витрати пов`язані із контузією лівого ока; 3 532,48 грн. - ліки (ліра, гамалате, вестинорм, детралекс, дексалгія, гидазепам, вестибо, магній судороги), призначені невропатологом та офтальмологом (а.с. 10, 53); 350,00 грн. (а.с. 11) та 450,00 грн. (а.с. 9, 58) - консультація невропатолога; 174,00 грн., з яких 144,00 грн. клінічний аналіз крові та 30,00 грн. взяття крові одноразовими системами: аналіз крові дозволяє виявити порушення в роботі організму, поставити діагноз та дізнатися на якій стадії перебуває розвиток хвороби та обрати тактику лікування (а.с. 13). Що стосується інших витрат позивача, зокрема, дослідження на глюкозу, глікований гемоглобін, пакет 4.5 (ліпопротеїди фракційно + звіт з описом лабораторних показників), пакет 3.5 (тиреоїдний: ТТГ, АТПО, Т3 вільний, Т4 вільний) (а.с. 13, 14), то позивачем суду не надано доказів на підтвердження наявності зв`язку між тими ушкодженнями, яких зазнала позивач від протиправних дій відповідача, та даними витратами. Розв`язуючи вимогу позову про відшкодування моральної шкоди, суд керується наступним. Статтею 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної шкоди. Нормою ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Як встановлено судом в ході розгляду кримінального провадження (а.с. 3-5, 7), спричинюючи позивачу тілесні ушкодження, відповідач діяв умисно, розумів, що остання є особою похилого віку, та спричинив їй тілесні ушкодження своєю правою рукою, стиснутою в кулак, коли наніс один удар в область лівого ока потерпілої, від якого [PERSON] втратила рівновагу та впала з висоти власного зросту, вдарившись головою об стіну під`їзду. Крім того, позивач пов`язує спричинення їй моральної шкоди також зухвалою протиправною поведінкою відповідача компенсувати їй протягом тривалого часу завдану майнову шкоду, розмір якої для позивача, як пенсіонерки, є великим та пов`язує із виникненням на цьому підґрунті та внаслідок спричинених тілесних ушкоджень суттєвого погіршення стану здоров`я позивача. Викладені підстави, з огляду на частковість задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, а також сам факт сильних душевних переживань позивача не викликають у суду жодних сумнівів, оцінюються судом як обґрунтовані та доведені. Відтак позовна вимога про відшкодування моральної шкоди з огляду на характер правопорушення відповідача, яке спричинило моральні страждання позивача (фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я), глибину фізичних та душевних страждань позивача, які тривають з 07.10.2020 р. та виявились у суттєвому погіршення стану здоров`я позивача, є доведеними, відтак, такими, що підлягають задоволенню в заявленому у позові розмірі (6 000,00 грн.): саме такий розмір моральної шкоди буде відповідати вимогам розумності та справедливості. При цьому суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що сума у 6 000,00 грн. є необґрунтованою, а твердження позивача про погіршення стану здоров`я, що позивач страждає головними болями і безсонням, вимушена лікуватися не узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз, наданих до позовної заяви, відповідно до яких ті ушкодження, яких зазначала остання, мають скороминущі наслідки, оскільки ушкодження здоров`я за обставин, встановлених вироком суду від 01.03.2021 р., спричиняє страждання та хвилювання. Відповідач не довів протилежного. А розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, що і було фактично здійснено судом при задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial