Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

З позову ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеного договору №PLKPA80000121454 від 28.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9371,00 (долар США) на термін до 26.07.2013 року. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих з період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що свої зобовязання за договором банк виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконала умов кредитного договору і не повертає отримані кредитні кошти відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 16.11.2015 року виникла заборгованість в сумі 26892,80 (Доларів США), яка складається з наступного: 3963,36 (Доларів США) заборгованість за кредитом; 2784,35 (Доларів США) заборгованість по процентам за користування кредитом; 2152,98 (Доларів США) заборгованість по комісії за користування договором; 17992,11 (Доларів США) - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 12349,58 (Доларів США), яка стягнута з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» рішенням Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 23.11.2012 року, різниця становить 14543,22 (Доларів США), а також штрафи відповідно до Договору: 10,85 (Доларів США) штраф (фіксована частина) та 727,16 (Доларів США) штраф (процентна складова), всього на даний час заборгованість достягнення становить 15281,23 доларів США, що за курсом 23,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року складає 352232 грн.28 коп. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору\~та на норми, зокрема, ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №PLKPA80000121454 від 28.07.2008 року в сумі 15281,23 доларів США, що за курсом 23,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року складає 352232 грн.28 коп. Також позивач просив суд стягнути судові витрати у справі (а.с.а.с.2-3). В судове засідання 12.02.2016 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] не зявилася, раніше подала письмове клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів. Згідна на заочний розгляд справи (а.с.42). Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] направлялись копія позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки про виклик даного відповідача до суду, з поштових повідомлень вбачається, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання в [INFO] отримує відповідні поштові відправлення (судові повістки) (а.с.а.с.50,52). Так, в судове засідання 27.01.2016 року відповідач [PERSON] не зявилася, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [INFO] отримала 14.01.2016 року поштове відправлення (судову повістку) (а.с.50). 12.02.2016 року відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи відповідач у встановленому законом порядку повідомлялася рекомендованим листом з повідомлення, з поштової кореспонденції вбачається, що даний відповідач за зареєстрованим місцем свого проживання в [INFO] отримала 03.02.2016 року (а.с.52). Отже, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, тому є підстави для вирішення питання про можливість постановлення у справі заочного рішення, виходячи з положень ч.4 ст.169 ЦПК України. Представник позивача у позовній заяві зазначає про те, що він прохає провести судовий розгляд справи у його відсутність, в разі неявки відповідача в судове засідання, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.2-3,42). За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з неявкою в судове засідання сторін, суд вирішив розглядати справу 12.02.2016 року на підставі наявних доказів у справі, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору №PLKPA80000121454 від 28.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9371,00 (Доларів США) на термін до 26.07.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в порядку встановленому договором (пункти 16.1.1, 16.1.4, 16.1.8) (а.с.а.с.9-13). Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727) (а.с.а.с.17,20). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Відповідно до п.2.1 укладеного кредитно-заставного договору №PLKPA80000121454 від 28.07.2008 року, банк зобовязується надати позичальникові ([PERSON]М.) кредит у розмірі та на умовах, встановлених у даному договорі, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору; кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно п.4.2 Кредитно-заставного договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п.4.3 Кредитно-заставного договору, боржник сплачує банку винагороду в розмірах й у строки, що зазначені у п.16.1.7 кредитного договору. Якщо згідно п.16.1.7 кредитного договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі і сплачується щомісячно від дня списання коштів з кредитного рахунку до дня погашення (а.с.а.с.9-13). Відповідно до п.4.5 Кредитно-заставного договору позичальник доручає банку здійснювати списання грошових коштів зі своїх поточних рахунків у будь-якій валюті, за наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів (договірне списання). Згідно з пунктами 5.2.2, 5.2.3, 5.2.3 Кредитно-заставного договору, позичальник зобовязується: сплатити проценти за користування кредитом відповідно до вимог договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороди, визначені статтями 15.9,15.10,16.17 договору та погасити іншу заборгованість згідно з вимогами договору; погасити кредит в порядку і строки, що передбачені статтями 11.2.6 та 16.15 договору. Як вбачається з п.16.1.6 даного договору, процентна ставка по Кредитно-заставному договору становить 16,92 річних. Також, періодами сплати по даному кредиту є термін з 21 по 25 число кожного місяця в розмірі 289,91 доларів США. Розділом 13 кредитно-заставного договору визначена відповідальність сторін, в т.ч. позичальника за неналежне виконання своїх зобовязань по даному договору, зокрема, і за несвоєчасне погашення заборгованості по цьому договору та порушення строків сплати необхідних платежів (а.с.13). Як вказується в обґрунтуванні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], остання не виконує свої зобовязання за вищевказаним кредитно-заставним договором і станом на 16.11.2015 року виникла заборгованість в сумі 26892,80 (Доларів США), яка складається з наступного: 3963,36 (Доларів США) заборгованість за кредитом; 2784,35 (Доларів США) заборгованість по процентам за користування кредитом; 2152,98 (Доларів США) заборгованість по комісії за користування договором; 17992,11 (Доларів США) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Однак, від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 12349,58 (Доларів США), яка була стягнута з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» рішенням Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 23.11.2012 року, тому, в даний час, в межах розгляду даної цивільної справи (з урахуванням ст.11 ЦПК України) різниця становить (заборгованість достягнення) становить 14543,22 (Доларів США), а також штрафи відповідно до Договору: 10,85 (Доларів США) штраф (фіксована частина) та 727,16 (Доларів США) штраф (процентна складова), а всього 15281,23 доларів США, що за курсом 23,05 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.11.2015 року складає 352232 грн.28 коп. У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Статтями 526,530 ЦК України зазначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Договір є обовязковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по вищевказаному кредитно-заставному договору від 28.07.2008 року (станом на 16.11.2015 року), оскільки він узгоджується з наявним кредитно-заставним договором (тобто його умовами), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином умов кредитно-заставного договору №PLKPA80000121454 від 28.07.2008 року і добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] боргу за кредитом у примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, а також звернення позивача до суду 04.12.2015 року, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 5283 грн. 48 коп. (підтверджується документально (а.с.1) належить стягнути з відповідача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved