Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 06 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб укладений між сторонами та зареєстрований Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18 березня 2006 року, актовий запис №64. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 березня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що позивач та відповідач стали чужими людьми. Шлюбні відносини припинені з травня 2019 року. Спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. Спору щодо майна, придбаного в період шлюбу, немає. На примирення позивач не згодна, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 14.09.2020 року. За клопотанням відповідача розгляд справи призначений на 14.09.2020 року та 13.10.2020 року відкладено на 11.11.2020 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 07.12.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася. Неодноразово надсилала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Вказала, що на примирення не згодна, з`явитися у судове засідання можливості не має. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, заслухавши заперечення та пояснення відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд постановив проводити розгляд справи без участі позивача та прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 18 березня 2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 18 березня 2006 року складено відповідний актовий запис №64 та 02.07.2020 року видано повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище чоловіка після одруження « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.07.2006 року складено актовий запис №368 та Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 08.07.2020 року видано повторне свідоцтво про народження Серії [NUMBER] . Відповідач позов не визнав, зазначив у судовому засіданні, що має бажання зберегти сім`ю, не розуміє чому позивач вирішила розлучитися, причини такого рішення позивач не повідомляє, почуття любові до своєї дружини не втратив, інших стосунків не має. Підтвердив, що дійсно, наразі сторони проживають окремо, син проживає з позивачем. Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного на час розгляду справи сторонами не заявлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін останнім часом погіршилося, позивач бажає припинити шлюбні стосунки і поновлювати їх не бажає, примирення і збереження сім`ї вважає неможливим. Відповідач заперечуючи проти розірвання шлюбу, зазначав, що не розуміє причини такого рішення дружини і не може їх з`ясувати. Судом неодноразово відкладався розгляд справи за клопотанням відповідача, справа у провадженні суду перебувала на розгляді протягом трьох місяців, у цей період часу відповідачем заяв про надання часу на примирення до суду подано не було. Доказів про вчинення активних дій спрямованих на примирення відповідачем суду не надано. З цього приводу, суд зауважує, що налагодження стосунків у сім`ї між чоловіком та жінкою залежить виключно від волевиявлення учасників шлюбу та оскільки позивач наполягає на його розірванні, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, позивач після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача, який примирення не бажає і наполягає на його розірванні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Outcome: approved