Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Згідно з ч. 3 ст.12\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно дост.13\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до свідоцтва про народження, сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 квітня 2012 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.04.2012 року та до повноліття дітей. Відповідно до ст.ст.\~141,\~155,\~180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Статтею 183 СК України\~передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм Сімейного кодексу України», відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~ст.182-184 СК України, не може обмежуватись разовим збільшенням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за №143цс13. Згідно ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 1 ст. 18, п.п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того. щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки ) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~змінено мінімальний розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 %. Суд вважає, що стягнуті за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 квітня 2012 року аліменті в сумі 300,00 грн. на кожну дитину не можуть забезпечити належного розвитку та утримання дітей в теперешній час, а відповідно підлягають зміні. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені\~ст.182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і необхідно змінити розмір та спосіб аліментів, що стягуються з [PERSON], відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 квітня 2012 року та стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Крім того, на підставі ст.141 ЦК України з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір в сумі 740,80 грн., оскільки позивачка на підставі Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою.

Outcome: approved