Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

І. [PERSON] позиції позивача та відповідачів. 1. 10.04.2018 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 року в розмірі 7393 грн 47к. та 1762 грн судового збору /а.с.1-4/. 2. 10.05.2018 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав уточнену позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 року з [PERSON] в розмірі 4928 грн 98 к. та з [PERSON] в розмірі 2 464 грн 49 к., а також стягнення 1762 грн судового збору /а.с.95-97/. 3. Уточнені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідного до вище вказаного кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 8 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 17.01.2017 року позичальник помер, а зобовязання за кредитним договором залишились невиконаними. Спадкоємцями останнього є відповідачі по справі, яка у встановленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. 4. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, визнавши заявлені до неї позовні вимоги /а.с.70-71/. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не подала. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 5. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення /а.с.97/. 6. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про визнання уточнених позовних вимог /а.с.105/. 7. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою, з огляду на положення ст.128 ЦПК України, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, причини не зявлення до суду не повідомила /а.с.103/. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 8. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 9. 18.04.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 18.04.2011 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір складається з анкети-заяви /а.с.7/ та умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-41). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. 10. 17.01.2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №294773 /а.с.43/. Станом на день смерті позичальника заборгованість за кредитним договором становила 7 797 грн /а.с.6/. 11. 14.06.2017 року позивачем була направлена претензія до Прилуцької міської державної нотаріальної контори з інформуванням спадкоємців померлого про наявність заборгованості /а.с.46/. 9. Згідно інформаційної довідки державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 19.04.2018 року, спадщину після померлого спадкодавця була прийнята його дружиною [PERSON] в розмірі 2/3 частин спадкового майна та його донькою [PERSON] відповідно 1/3 частин /а.с.74/. V. Оцінка Суду. 10. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 11. Положеннями ч.1 ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимоги кредитора, згідно приписів ч.2 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. 12. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. 13. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав претензію щодо наявності заборгованості 14.06.2017 року, тобто з дотриманням строків, визначених вище вказаною статтею, а відтак відповідачі по справі, як спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст.1282 ЦК України, зобовязані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. 14. Суд звертає увагу на той факт, що відсутність свідоцтва про право на спадщину, з огляду на ч.3 ст.1296 ЦК України, не позбавляє спадкоємця відповідача по справі права на спадщину, а стягувача права на погашення заборгованості за кредитним договором у межах вартості успадкованого майна. 15. Згідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористались своїми процесуальними правами та не надали до суду жодного належного та допустимого доказу, з огляду на ст.ст.77-88 ЦПК України, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором, який був укладений 18.04.2011 року між позивачем та спадкодавцем [PERSON] 16. Судом враховується, що відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнала, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки її визнання не суперечить закону та не порушує прав інших осіб (див. пункти 4-6). VІ. Розподіл судових витрат. 16. За змістом ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № BOTM2B1N0C від 12.03.2018 року (а.с.1) позивачем було сплачено 1762 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача /а.с.1/. По справі позивачем заявлено вимогу з загальною ціною позову в розмірі 7393 грн 47 к., з яких було задоволено вимогу на загальну суму 4928 грн 98 к. з [PERSON] і 2 464 грн 49 к. з [PERSON], що становить 67 % і 33%, а відтак сума судового збору, яка підлягає стягненню з останніх на користь позивача, становить 1 180 грн 54 к. і 581 грн 46 к. відповідно.

Outcome: approved