Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

З позову АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідно до укладеного договору №б/н від 05.07.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих з період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконала умов кредитного договору (умов і правил надання банківських послуг) і не повертала отриманих кредитних коштів відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 31.05.2019 року виникла заборгованість в сумі 204361 грн. 85 коп., яка складається з наступного: 1940 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 196582 грн. 04 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5839 грн. 10 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Також позивач вказує в позовній заяві, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості. Таким чином, як вказує позивач, заборгованість до стягнення становить 119957 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 1940 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 118016 грн. 65 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 05.07.2010 року по 30.10.2018 року. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору та на норми, зокрема, ст.ст. 526,527,530,598,629,1054 ЦК України, позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.07.2010 року в сумі 119957 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 1940 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 118016 грн. 65 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 05.07.2010 року по 30.10.2018 року (а.с.а.с.2-4). Згідно листа Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, який направлено на запит про встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі, який надійшов до суду 03.07.2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.46). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 08.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і судовий розгляд справи призначений на 06.09.2019 року (а.с.47). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачеві та встановлено строк для подання відзиву на позов. В судове засідання представник позивача АТ «Приватбанк» Кіріченко В.М. не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів, вказав, що згідний на заочний розгляд справи (а.с.43). З матеріалів справи вбачається, що за останнім відомим місцем свого проживання та реєстрації відповідач [PERSON] не проживає та не отримує судову кореспонденцію Великобагачанського районного суду Полтавської області. Так, в судове засідання 06.09.2019 року відповідач [PERSON] не з`явилась, за останнім відомим місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] вона не отримує судові повістки, про що мається відмітка вузла поштового зв`язку (а.с.53); в судове засідання 13.11.2019 року відповідач [PERSON] повторно не з`явилась, за останнім відомим місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] вона не отримує судові повістки, мається відмітка вузла поштового зв`язку про те, що вона за даною адресою відсутня (а.с.а.с.59-60), однак, вона вважається такою, що сповіщена належним чином згідно ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України (а.с.58); в судове засідання 09.12.2019 року відповідач [PERSON] повторно не з`явилась, за останнім відомим місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] вона не отримує судові повістки, мається відмітка вузла поштового зв`язку про те, що вона за даною адресою відсутня, однак, вона вважається такою, що сповіщений належним чином згідно ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України. Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 09.12.2019 року суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної цивільної справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 05.07.2010 року, Анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.а.с.8,9). Також вона ознайомлена з довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.9), що підтверджується її підписом на цій довідці. Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.а.с.10-33). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.1.1.2.7 Договору (а.с.а.с.10-33). Пунктом 1.1.3.2.3 договору для АТ КБ «Приватбанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому, у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 договору; у позичальника: отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках (п.1.1.2.3 Договору) (а.с.а.с.10-33). На підставі п.2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у т.ч. простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 0 від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.9 Договору боржник доручив банку списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п.1.1.2.4 за незгодою зі зміною Правил та/або Тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов`язується надати банку письмову згоду про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п.1.1.3.2.3 банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.2.1.1.3.5 клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно п.2.1.1.12.1 договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту, банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. Відповідно до п.1.1.7.12 договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не інформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі вбачається, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання за кредитним договором №б/н від 05.07.2010 року і станом на 31.05.2019 року виникла заборгованість в сумі 204361 грн. 85 коп., яка складається з наступного: 1940 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 196582 грн. 04 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5839 грн. 10 коп. - заборгованість за пенею та комісією. При цьому позивач у справі вказує, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості. Таким чином, як вказує позивач, заборгованість до стягнення становить 119957 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 1940 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 118016 грн. 65 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 05.07.2010 року по 30.10.2018 року (а.с.а.с.5-7). У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтями 526,526,530 ЦК України зазначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору (станом на 31.05.2019 року) з урахуванням меж заявлених позовних вимог, оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (тобто умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умов кредитного договору №б/н від 05.07.2010 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (Умов і правил надання банківських послуг) і добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом (в межах заявлених позовних вимог), тому заявлені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги позивача в межах поданого позову підлягають задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved