Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, який в подальшому уточнив 04 грудня 2019 року, представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , просить: позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] ; стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у період з 18 липня 2008 року по 02 жовтня 2012 року дочка позивача [PERSON] - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2012 року, шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дочки за її клопотанням змінене на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу онука [PERSON] залишилася проживати разом з позивачем. Батько дитини проживає у м. Києві, має іншу сім`ю та фактично не приймає участі у житті дитини. Вказане житло є спільною частковою власністю, яке належить їй та її чоловікові [PERSON] . Однак відповідачі взагалі не приймали та не приймають ніякої участі у житті своєї дочки. Батьки дитини не спілкуються ані з позивачем, ані з їхньою дитиною, не приділяють їй уваги, не приймають участі у вихованні дитини, не відвідують батьківські збори. Де на теперішній час знаходиться дочка, їй не відомо. Фактично вихованням дитини займається лише вона та її чоловік. Відповідачі не мають бажання займатися вихованням дочки, а також приймати участі в її житті. Позивачем та її чоловіком створені всі необхідні умови для виховання, проживання та навчання дитини. У зв`язку із тим, що мати самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а батько не приймає участі в житті дитини, вважає за можливе клопотати перед судом про призначення її опікуном над малолітньою [PERSON] . Будь-якої допомоги на утримання дитини відповідачі не надають, тому вважає, що є підстави для стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини. Дитина проживає разом з нею за місцем її фактичного проживання. У зв`язку із викладеним, позивач вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, та просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви про визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Літовченко К.В. у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Від начальника управління Махничевої Л.О. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без участі представника управління у зв`язку із знаходженням представника у відпустці, а також просила ухвалити рішення на розсуд суду. Допитана у судовому засіданні малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , суду пояснила, що вона проживає з бабкою [PERSON] та дідом [PERSON] . Батька [PERSON] вона давно не бачила, останнім часом він не телефонує. Матір [PERSON] приходить до них дуже рідко, коли їй необхідно в особистих справах. Мати школу не відвідує та її шкільним життям не цікавиться. Вважає правильним та справедливим те, що її матір та батька позбавлять батьківських прав. Вважає, що другого шансу батькам давати не варто. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знає позивача [PERSON] приблизно 50 років, тобто з дитинства. Відповідач [PERSON] є її дочкою, а [PERSON] - колишнім чоловіком дочки. Вони тривалий час не проживають разом як чоловік та жінка. [PERSON] проживає у м. Бахмуті окремо від дитини [PERSON] та своєї матері [PERSON] . Дочка [PERSON] - [PERSON] проживає разом з бабкою та дідом. Атмосфера у сім`ї добра та тепла. З часу, коли дитині було рік чи більше, мати постійно не приїжджає до дитини, уваги та піклування дитині не надає, не допомагає та не телефонує. [PERSON] покинула дитину на свою матір [PERSON] , займається своїм особистим життям, за дитиною не слідкує, до себе додому не бере та вкрай рідко навідується до матері, та й то у своїх особистих інтересах. Шкільним життям дитини займається бабка, водить її до школи. Дитина також відвідує музичну школу. Мати навчанням дитини не цікавиться та ніякої допомоги дитині не надає. Свідок [PERSON] суду підтвердила той факт, що позивача [PERSON] вона також знає з дитинства, а також те, що дитина [PERSON] проживає разом з бабкою та її чоловіком. Мати дитини [PERSON] інколи приходить до своєї матері у своїх особистих справах, до дитини відноситься холодно, не цікавиться нею, не піклується та не допомагає. Діда [PERSON] [PERSON] називає батьком. Вихованням дитини повністю займаються дід та бабка. Для матері дитини не існує. Відповідач [PERSON] прожив у шлюбі з [PERSON] приблизно один рік. З того часу вона більше його не бачила та нічого не чула про нього. Він виїхав з міста. Від дитини вона не чула добрих слів і спогадів про матір та батька. Вважає, що дитині буде краще з бабкою та дідом. Зазначила, що [PERSON] часто вживає алкогольні напої, тютюнові вироби, змінює чоловіків, тобто має багато шкідливих звичок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивача [PERSON] вона знає як сусідку більше 20 років. Відповідач [PERSON] є її дочкою, [PERSON] - колишній чоловік дочки, а [PERSON] - їхня дочка. Дитина [PERSON] проживає з бабкою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Батька [PERSON] вона востаннє бачила, коли дитині було приблизно один рік. Потім вона один чи два рази бачила його, коли він приходив, вони розійшлися з дружиною, він поїхав кудись, залишивши дитину. Він взагалі не цікавиться дитиною. [PERSON] живе окремо від дитини [PERSON] та своєї матері, покинула дитину на матір, шкільним життям, інтересами та розвитком дитини не цікавиться, допомоги не надає. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, малолітньої дитини, врахувавши думку третьої особи, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, допитавши свідків, які підтвердили факт ухилення відповідачів від виконання обов`язків з виховання та утримання дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] (а.с. 23-24). 18 липня 2008 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с. 25). Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 29). Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с. 25-26). Статтею 150 СК України закріплено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1), піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3), поважати дитину (ч. 4). Частиною першою статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Факт ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання обов`язків з виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів по справі. Так, відповідно до інформації про участь батьків у вихованні дитини [PERSON] від 01 лютого 2019 року № 64, [PERSON] навчається у Бахмутській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 24. Мати дівчини - [PERSON] за весь час навчання дівчини у школі відвідала організаційні батьківські збори (серпень 2017 року) та батьківські збори (до листопада 2017 року). Більше у школі мати не з`являлася. Бабуся [PERSON] - [PERSON] постійно тримає на контролі відвідування школи, успішність, навчання, відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв`язок з класним керівником. Протягом навчання у школі батько дитини жодного разу не відвідував школу та не приймав участі у батьківських зборах (а.с. 38). Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 2008 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] - Ѕ частина та [PERSON] - Ѕ частина (а.с. 27-28). Згідно з копією довідки від 14 лютого 2017 року та довідки від 23 лютого 2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 31-32). Як видно з копії довідки від 23 лютого 2019 року, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працює у КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» молодшою медичною сестрою палатною, загальна сума її доходу за період з лютого 2018 року по січень 2019 року складає 50582 грн. 56 коп. (а.с. 33). Її чоловік [PERSON] працює у ТОВ «Завод кольорових металів» наладчиком холодно-штампувального устаткування, загальна сума його доходу за період з лютого 2018 року по січень 2019 року складає 98485 грн. 33 коп. (а.с. 34). Згідно з копією характеристики, виданої головним лікарем КНП «БЛІЛ м. Бахмут» Мельниковою С.Л. , [PERSON] працює у дитячому інфекційному відділенні молодшою медичною сестрою палатною, ввічливо та чуйно ставиться до пацієнтів, сумлінно виконує свої обов`язки, уважна до дітей, коректна до батьків. Своїми знаннями та уміннями здобула довіру і повагу співробітників та батьків хворих дітей (а.с. 35). З копії характеристики, виданої начальником цеху № 2 «АЗОКМ» Красновим А.Л. 18 лютого 2019 року, видно, що [PERSON] працює на заводі «АЗОКМ». За період роботи [PERSON] зарекомендував себе як грамотний, відповідальний, цілеспрямований працівник, висококваліфікований спеціаліст (а.с. 37). Висновками органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 09 серпня 2019 року № 01/11-590 та від 31 січня 2020 року № 01/11-75, визнано недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи (а.с. 66-68, 114-117). Відповідно до ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5). Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6). Оскільки відповідачами позовні вимоги визнані в повному обсязі, про що надані на адресу суду відповідні заяви, а в судовому засіданні встановлено факт ухилення від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини [PERSON] відповідачами [PERSON] та [PERSON] , з підстав, що останні не піклуються про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення дитини, суд вважає за необхідне не погодитись з висновками Органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 09 серпня 2019 року № 01/11-590 та від 31 січня 2020 року № 01/11-75 з тих підстав, що вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні показами свідків, а також суперечать інтересам дитини [PERSON] , яка у судовому засіданні вважала правильним та справедливим те, що її матір та батька позбавлять батьківських прав, та те, що другого шансу батькам давати не варто. Крім того, з бесіди з дитиною Органом опіки та піклування Бахмутської міської ради встановлено, що мати [PERSON] інколи приходить до бабусі [PERSON] , вони спілкуються, мати телефонує дівчинці рідко, необхідні речі купує бабуся, дитина свою мати любить, але проживати бажає з бабусею. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України необхідно позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 63 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх осіб (ст. 55 ЦК України). Однак під час розгляду справи Органом опіки та піклування Бахмутської міської ради суду не надано подання про визнання доцільним встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , та призначення [PERSON] опікуном над дитиною. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо призначення [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надають. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне положення дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне положення відповідачів, які в силу свого віку є працездатними, а також стан здоров`я дитини. Таким чином, суд відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України, з урахуванням обставин справи, майнового стану відповідачів, вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь та на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, щомісяця, починаючи з 06 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, суд зобов`язує батька, матір або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин, позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір по 384,20 грн. з кожного, а всього 768,40 грн. в рівних частках.

Outcome: partial