Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 02 серпня 2018 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Територіальної громади с. Селище в особі виконавчого комітету Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області (надалі відповідач 1) з вимогою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, як спадкоємця. Позов обґрунтовує тим, що 04 березня 2013 року померла його мати [PERSON]. В установлений законом строк, позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, до складу якої входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Лесі Українки, 9, с. Селище, Баришівського району, Київської області; - земельна ділянка, площею 0,1169 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3220287001:23:019:0014, розташована за адресою: вул. Лесі Українки, 9, с. Селище, Баришівського району, Київської області; - земельна ділянка, площею 0,1200 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: вул. Ватутіна, 32-а, с. Селище, Баришівського району, Київської області. На вище вказані земельні ділянки його матірю було виготовлено державні акти, однак оригінали не збереглися. За таких обставин, державним нотаріусом з метою реалізації спадкових прав позивача, рекомендовано звернутися до суду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] на розгляд справи не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги викладені в заяві до суду підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача 1 Територіальної громади\~с.\~Селище в\~особі виконавчого\~комітету Селищанської\~сільської ради\~Баришівського району\~Київської областіна розгляд справи не зявився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 03\~вересня 2018 року ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області про закриття підготовчого\~провадження,\~призначення справи\~до судового\~розгляду по\~суті та\~витребування доказів\~по справі було зобовязано Баришівську районну державну нотаріальну контору надати Баришівському районному суду Київської області копію спадкової справи, заведеної до майна померлої 04 березня 2013 року [PERSON]. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК),у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ОК №274781, виданого виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області 05 березня 2013 року (а.с. 7) [PERSON] померла 04 березня 2013 року. Свідоцтвом про народження від 28 лютого 1952 року (а.с. 6) підтверджується, що померла була матірю позивача [PERSON]. За час свого життя, а саме 04 березня 1997 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй на праві особистої власності житловий будинок, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла своєму сину [PERSON] (а.с. 8). Позивач [PERSON]у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, однак прийняв спадщину після смерті своєї матері, так як постійно проживав з 2011 року по 04.03.2013 року разом із спадкодавцем однією сімєю за однією адресою та проводив догляд, а також займався похованням своєї матері, що підтверджується довідкою №105 від 11 квітня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області. Відповідно до листа Баришівської районної державної нотаріальної контори від 25 вересня 2018 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON], [INFO], яка померла 04 березня 2013 року, не заводилась. Таким чином заяву про відмову від прийняття спадщини позивач не подавав. Досліджуючи в судовому засіданні надані позивачем докази судом встановлено, що на земельну ділянку площею 0,1169 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3220287001:23:019:0014, розташована за адресою: вул. Лесі Українки, 9, с. Селище, Баришівського району, Київської області та на земельну ділянку площею 0,1200 га. для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: вул. Ватутіна, 32-а, с. Селище, Баришівського району, Київської області на імя покійної [PERSON] був виданий державний акт на право власності на землю серії ІІІ-БК № 074317 ( а.с.16 ) Окрім того судом встановлено, що до спадкового майна померлої належить також житловий будинок, який покійна [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 червня 1996 року (а.с. 9). Відповідно до листа Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області від 14 березня 2018 року вбачається, що згідно запису №395 від 01.01.2016 року погосподарської книги №5 Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Селище по вул. Лесі Українки, буд. 9, Баришівського району, Київської області, зареєстровано за [PERSON], [INFO], яка померла 04 березня 2013 року. Технічні характеристики житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами відповідають технічній характеристиці, зазначеній в технічному паспорті. Рік побудови будинку 1962 року. Відповідно до матеріалів позовної вбачається, що позивач виготовив технічний паспорт на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 10-14). V. Оцінка Суду. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України\~способом захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З наданих доказів встановлено, що позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті своєї матері, він в силу закону має право на спадщину спадкового майна та всіх прав, які належали померлій, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може по незалежних від нього причин, то його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а також не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Крім того, Судом враховується, що відповідач позовні вимоги позивача визнав, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved