Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом (а.с.36-37), [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить будинок № [ADDRESS]. Разом з нею у спірному жилому приміщенні зареєстровані її мати - відповідач [PERSON], [INFO], та її сестра [PERSON], [INFO]. Однак, відповідач більше чотирьох років у спірному жилому приміщенні не проживає, місце її перебування невідомо. Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила. Відповідач добровільно визначила собі інше місце проживання і жилим приміщенням не користуються без поважних причин. Відповідача [PERSON] взагалі не мешкає у м. Костянтинівка та з грудня 2013 року пенсію не отримує. Вона не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, яка у будинку не проживає та будинком не цікавиться. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Договору купівлі продажу від 13 вересня 1986 року є власником будинку № [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 30 вересня 1986 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4405. Право приватної власності [PERSON] на будинок № [ADDRESS] зареєстровано в бюро технічної інвентаризації 29 вересня 1986 року за № 8089 кн14 (а.с.11-12). Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному жилому приміщенні з 27 листопада 1991 зареєстрована мати власника квартири [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» №7 за № 340 від 01.06.2018 року (а.с.24); копією домової книги для прописки громадян (а.с.26-28). Відповідач [PERSON] не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин понад один рік. Зазначена обставина підтверджується Актом з перевірки паспортного режиму від 04.06.2018 року (а.с.25), згідно із яким [PERSON] відсутня у спірному жилому приміщенні з вересня 2013 року. А також показами свідків [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що відповідач [PERSON] з 2013 року у будинку № [ADDRESS] не мешкає, місце її перебування невідомо. Крім того, факт відсутності відповідача за місце реєстрації непрямо підтверджується листом Костянтинівсько-Дружківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 19.10.2018 року (а.с.83), згідно із яким [PERSON] з 01.05.2014 року припинена виплата пенсії у зв'язку неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Отже, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved