Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, витрачених на навчання неповнолітнього сина. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10.09.2008 року на підставі судового рішення у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 106. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] , який є неповнолітнім та проживає з нею. Неповнолітній [PERSON] на даний час навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на першому курсі денної форми навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа» на контрактній основі. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по червень місяць 2023 року. 23.07.2019 між нею та Івано-Франківським базовим медичним коледжом в особі директора [PERSON] укладено договір № 66, згідно якого коледж зобов`язується надати її неповнолітньому сину [PERSON] освітню послугу з підготовки молодшого спеціаліста за спеціальністю лікувальна справа, а вона як замовник бере на себе зобов`язання оплатити надану виконавцем освітню послугу на умовах та в порядку, передбачені договором. Оплата за навчання складає щорічно 13700 грн. на загальну суму 54800 грн. за весь період навчання. Також згідно умов договору плату за навчання необхідно вносити, як правило посеместрово (вересень і лютий) одноразово по перерахунку через відділення Ощадбанку, окрім першого внеску, що сплачується під час укладання договору перед початком навчання. Згідно квитанції № 186.119.1/36039923 від 24.12.2019 я вчасно здійснила оплату грошових коштів в сумі 6700 грн. за навчання за навчання сина [PERSON] за період другого семестру 1-го курсу навчання за 2019-2020 навчальний рік. На даний час її матеріальне становище є складним, так як вона отримує невисоку заробітну плату, будь яких інших доходів немає. На отримані кошти вона також допомагає батькам сплачувати комунальні послуги, так як свого житла не має, матеріально забезпечує себе і сина, а також оплачує його навчання. При даних обставинах їй одній тяжко забезпечити в повному обсязі оплату за навчання сина. Відповідач [PERSON] крім присуджених судовим рішенням аліментів будь-яких інших коштів на утримання неповнолітнього сина не надає. При цьому [PERSON] є матеріально забезпеченим, оскільки працює на заробітках за кордоном і має високі доходи, однак уникає будь-яких контактів з нею в частині надання матеріальної допомоги на утримання сина. Стислий виклад позиції сторін: Позивач в\~судове засідання\~не з`явилась,\~однак від\~неї поступила\~заява,\~в якій\~просить справу\~розглядати в\~її відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує повністю\~з підстав,\~зазначених в\~позовній заяві.\~Просить суд\~постановити рішення,\~яким стягнути\~з відповідача\~на її\~користь 1/2\~частину коштів\~в розмірі\~3350\~грн., сплачених за навчання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період другого семестру 1-го курсу навчання в Івано-Франківському базовому медичному коледжі за 2019-2020 навчальний рік, згідно договору № 66 від 22.07.2019. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з`ясувавши фактичні обставини, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який на підставі судового рішення розірвано 10.09.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 106, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 5). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). На підставі рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO] в розмірі по 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] [INFO] , на даний час навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на першому курсі денної форми навчання за спеціалізацією «Лікувальна справа» на контрактній основі. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по червень місяць 2023 року, що підтверджується копією довідки Івано-Франківського базового медичного коледжу від 02.09.2019 № 1/2019-2020 (а.с. 7). Відповідно до умов договору № 66 від 22.07.2019, укладеного між Івано-Франківським базовим медичним коледжем та позивачем [PERSON] вбачається, що оплата за навчання [PERSON] складає щорічно 13700 грн. на загальну суму 54800 грн. за весь період навчання. Плата за навчання вноситься, як правило посеместрово (вересень і лютий) одноразово по перерахунку через відділення Ощадбанку, окрім першого внеску, що сплачується під час укладання договору перед початком навчання (а.с. 8). Згідно копії квитанції № 186.119.1/36039923 від 24.12.2019, [PERSON] здійснено оплату грошових коштів в сумі 6700 грн. за навчання в Івано-Франківському базовому медичному коледжі за період другого семестру 1-го курсу навчання за 2019-2020 навчальний рік (а.с. 9). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст. 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Також колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 8.12.2010 зроблено правовий висновок про те, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. За змістом ст. 185 СК України доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Крім того Верховний Суд у справі 6-1489цс17 сформував правовий висновок про те, що Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із ч.\~1\~ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У відповідності\~до ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: З урахуванням вище наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, та з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути додаткові витрати в розмірі 1/2 частини додаткових витрат на навчання сина [PERSON] в розмірі 3350,00 грн. На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved