Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

І. виклад позиції позивача та відповідача. 01.07.2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 28.04.2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, але спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені (а.с. 1а-2). Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, надав до суду заяву (нотаріально посвідчену) про розгляд справи без його участі (а.с. 16-17). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах просили проводити засідання без їх участі, ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу (а.с. 16-18). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 19.07.2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі (а.с. 11). Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 193 (а.с. 6). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Дитина проживає з позивачем. Спір щодо проживання дитини у сторін відсутній. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Так, ч. 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Зокрема, згідно із ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. А ч. 2 статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, ч. 1 статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved