Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 123896,98 грн. за кредитним договором б/н від 04.09.2009 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.09.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2019 року має заборгованість у розмірі 196911,29 грн., яка складається з такого: -4112,38 грн. - заборгованість за кредитом; -187498,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -5300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Діючим законодавством України не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 123896,98 грн., з яких: 4112,38 грн. заборгованість за кредитом; 119784,60 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом з 04.09.2009 року по 30.07.2018 року. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі, відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення копії ухвали (а.с.56). Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2019 року розгляд справи без повідомлення сторін за наявними к справі матеріалами відкладено для повторного направлення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками з метою забезпечення учасникам справи права на подання заяв по суті, строк подання яких, визначений ухвалою судді від 02 квітня 2019 року (а.с.62). У строк встановлений ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2019 року відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно із кредитним договором б/н від 04 вересня 2009 року, укладеним між позивачем та [PERSON] , остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.41-48). Відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового режиму»: пільговий період - до 55 днів; базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - 2,5%; обов`язків щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із кредитним договором б/н від 04.09.2009 року [PERSON] отримала кредитну карту зі строком дії до останнього дня 01/22 (а.с.39). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (а.с.39), 04.09.2009 року встановлено кредитний ліміт 2000,00 грн., 10.08.2010 року кредитний ліміт збільшено до 4000,00 грн., 19.10.2010 року кредитний ліміт збільшено до 4800,00 грн., 07.12.2010 року кредитний ліміт збільшено до 5600,00 грн., 21.12.2011 року кредитний ліміт зменшено до 5150,00 грн., 11.01.2012 року кредитний ліміт зменшено до 4880,00 грн., 23.01.2012 року кредитний ліміт знижено до 4690,00 грн., 30.05.2012 року кредитний ліміт знижено до 4120,00 грн. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 04.09.2009 року (а.с.5-7) вбачається, що станом на 31.01.2019 року заборгованість за тілом кредиту становить 4112,38 грн., заборгованість за процентами складає 187498,91 грн. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку, а також виписки з карткового рахунку відповідача (а.с.34-38), суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 4112,38 грн. та вважає необхідним стягнути зазначену суму з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитним коштами у розмірі 119784,60 грн. за період з 04.09.2009 року по 30.07.2018 року, суд прийшов до таких висновків. Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами за період з 04.09.2009 року по 30.07.2018 року. Проте, з розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що процентна ставка за договором підвищувалася позивачем в односторонньому порядку з 01.09.2014 року до 34,80%, з 01.04.2015 до 43,20% річних. Статтею 1056-1 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) встановлено, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.1). Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку (ч.2). Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3). Отже, суд приходить до висновку, що позивач не мав права підвищувати в односторонньому порядку процентну ставку за кредитним договором, укладеним між ним та відповідачем, відповідно нарахування процентів за вказаним договором має здійснюватися виходячи з процентної ставки, яка була визначена на час укладення договору, тобто 30,00% річних. Також, згідно із розрахунком заборгованості, а також письмових пояснень позивача (а.с.33) вбачається, що нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість здійснювалось з 04.2014 року в порядку, що не передбачений умовами Договору. Факт повідомлення відповідача про запровадження іншого порядку (формули) нарахування поточних та прострочених процентів позивачем не доведений. В зв`язку з тим, що судом встановлена необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, суд дійшов до висновку про те, що розмір процентів за користування кредитом, має вираховуватися, виходячи з формули, яка діяла на час укладання договору та до 04.2014 року. Отже, проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 30 липня 2018 року виходячи з базової процентної ставки 2,5 % на місяць повинні дорівнювати: -з 01.04.2014 року по 30.07.2018 року - 4112,38 грн. х 0,08% (30,00%/360 днів) х 1581 днів прострочки = 5201,49 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.04.2014 року у розмірі 109,27 грн. Загальний розмір процентів по 30.09.2016 року становить: 5201,49 грн. + 109,27 грн. = 5310,76 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 04.09.2009 року становить 9423,14 грн., та складається з такого: 4112,38 грн. - заборгованість за кредитом; 5310,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 04.09.2009 року по 30.07.2018 року. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.09.2009 року у загальному розмірі 9423,14 грн. Тож, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог (позов задоволено на 7,61 %) присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 146,19 грн.

Outcome: partial