Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 27.03.2020 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просить визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , судові витрати віднести на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 вересня 2009 року між сторонами укладено шлюб, від якого народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 27.01.2020 року за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у справі №766/23653/19. Після розірвання шлюбу доньки постійно проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач почала проживати окремо, ще до прийняття судом рішення про розлучення. Згоди між сторонами про місце проживання дітей не досягнуто, оскільки відповідач висловлює намір забрати дітей або розлучити дочок та одну забрати до себе. Позивач переконаний, що діти повинні проживати разом з ним, адже для цього створені усі необхідні умови. За таких обставин позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом про визначення місця проживання дітей з ним. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Правом на виклад своєї позиції у заявах по суті справи не скористалася. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.09.2020 року. Розгляд справи, призначений на 07.09.2020 року не відбувся у зв`язку з неявкою відповідача, про день, час та місце розгляду справи повідомленого належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Розгляд справи, призначений на 29.09.2020 року не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному. Підготовче засідання відкладено на 29.10.2020 року. Розгляд справи, призначений на 29.10.2020 року не відбувся у зв`язку з неявкою відповідача, про день, час та місце розгляду справи повідомленого належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Розгляд справи відкладено на 02.12.2020 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2020 року. За клопотання представника третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради за довіреністю Фаніної І.В. розгляд справи відкладено на 18.01.2021 року. 18.01.2021 року представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради за довіреністю Фаніна І.В. через канцелярію суду подала висновок виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] ; акт обстеження умов проживання позивача по справі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, 18.01.2021 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання у час призначений для розгляду справи відповідач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У час призначений до розгляду справи представник третьої особи у судове засідання не з`явився. [PERSON] , діючи на підставі довіреності в інтересах третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради 18.01.2021 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. При ухваленні рішення просила врахувати висновок виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до Довідок про доставку СМС - повідомлення встановлено, що про судові засідання, призначені у справі на 16.12.2020 року та 18.01.2021 року відповідач була повідомлена належним чином як така, що надала згоду 29.09.2020 року на надсилання їй судових повісток в електронній формі за допомогою СМС-повідомлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд постановив розглянути справу у заочному порядку за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 19 вересня 2009 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 19.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено актовий запис №506 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти: -донька, [PERSON] , [INFO] , про що 02.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено актовий запис №63 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; -донька, [PERSON] , [INFO] , про що 02.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено актовий запис №65 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27.01.2020 року у справі №766/23653/19 між сторонами розірвано шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №506. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки про склад сім`ї №418 або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку, осіб, виданої 15.02.2020 року головою квартального комітету №17 ОСН Дніпровського району м. Херсона, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою зареєстрована, але не проживає. Згідно довідки №516, виданої 23.03.2020 року КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР, [PERSON] на обліку не перебуває. Відповідно до Медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів Серії 2АА №046916, виданої 05.12.2018 року, [PERSON] , [INFO] , психіатричних показань до виконання роботи поваром не має. З характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 2-Б класу Херсонської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №12 з поглибленим вивченням французької мови Херсонської міської ради, встановлюється, що дитина позитивно характеризується у школі. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки. Постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. З характеристики [PERSON] , [INFO] , учениці 4-Б класу Херсонської ЗОШІ-ІІІ ступенів №37 ім. В. Дробота, встановлюється, що дитина позитивно характеризується у школі. Батько приділяє належну увагу в вихованні дочки, бере участь у її шкільному житті, відвідує батьківські збори. Згідно Характеристики наданої 15.03.2020 року з місця роботи, [PERSON] , [INFO] , працює в ФОП [PERSON] на посаді пекаря з 18.12.2019 року. На роботі характеризується позитивно. За місцем проживання [PERSON] , [INFO] характеризується позитивно. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Розбіжностей, суперечок із представниками влади не мав. Із сусідами підтримує добрі взаємини. До алкогольних напоїв підходить як людина зі здоровим глуздом. Ставлення до наркотичних засобів виключно негативне. У випадках, котрі дискредитують людську гідність, позивач не помічений. 16.01.2021 року за вих. №2-49/99 виконавчий комітет Дніпровської районної у місті Херсоні ради надав «Висновок щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » за змістом якого після вивчення матеріалів, щодо визначення місця проживання дітей органом опіки та піклування встановлено, що після розлучення батьків, діти залишилися проживати разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Родина мешкає в приватному п`яти кімнатному будинку, у якому чисто та затишно, в наявності необхідні меблі та побутова техніка. Для дівчаток облаштовано окрему кімнату, в якій створено належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Батько приділяє належну увагу вихованню дітей, постійно підтримує зв`язок зі школою та класними керівниками. Мати дітей під час телефонної розмови зі спеціалістом служби у справах дітей повідомила, що на теперішній час проживає та працює у Києві та пояснила, що любить своїх дітей, але зараз не може створити донькам належні умови для проживання, виховання та утримання, оскільки не має постійного місця проживання. Спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Херсоні ради, для з`ясування думки дітей щодо визначення їх місця проживання, проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що дівчатка люблять обох батьків, на питання з ким із батьків вони хочуть проживати конкретної відповіді не дають, але виявляють бажання проживати в будинку, в якому народилися та мешкають зараз, відвідувати навчальні заклади, в яких навчаються з першого класу. Зі слів дівчаток встановлено, що вони спілкуються з матір`ю та мають теплі взаємовідносини. Питання про визначення місця проживання дітей двічі розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради, на яке мати дітей [PERSON] належним чином запрошувалася, була обізнана про час та місце розгляду порушеного питання, але не з`явилася, не надавши жодних письмових пояснень. Комісія встановила, що в даному випадку найкращим інтересам дітей відповідає їхнє проживання з батьком, у звичайних з народження і комфортних умовах та дружньому середовищі та вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам малолітніх дітей. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Подібні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, які у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягають застосуванню судом до подібних правовідносин. Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вирішуючи спір по суті пред`явлених вимог, судом встановлено та не оспорено відповідачем, що малолітні [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу між батьками залишилися проживати разом з батьком [PERSON] . Останній офіційно працевлаштований та позитивно характеризується як на роботі так і в повсякденному житті. Відповідно наданих характеристик з місця навчання дітей, батько приділяє належну увагу вихованню доньок та приймає участь у їх шкільному житті. З висновку №2-49/99, складеного 16.01.2021 року виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні ради «щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » встановлюється, що мати дітей [PERSON] під час телефонної розмови зі спеціалістом служби у справах дітей повідомила, що на теперішній час проживає та працює у місті Києві та пояснила, що любить своїх дітей, але зараз не може створити донькам належні умови для проживання, виховання та утримання, оскільки не має постійного місця проживання. Спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Херсоні ради, для з`ясування думки дітей щодо визначення їх місця проживання, проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що дівчатка люблять обох батьків, на питання з ким із батьків вони хочуть проживати конкретної відповіді не надають, але виявляють бажання проживати в будинку, в якому народилися та мешкають зараз, відвідувати навчальні заклади, в яких навчаються з першого класу. Зі слів дівчаток встановлено, що вони спілкуються з матір`ю та мають теплі взаємовідносини. На підставі викладеного, діючи передусім в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , беручи до уваги сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , місце навчання дітей, враховуючи висновок компетентного органу щодо доцільності проживання дітей з батьком, суд приходить до висновку про необхідність визначення проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість,

Outcome: approved