Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. 12.03.2011 року вона, на правах члена сім'ї власника будинку, зареєструвала у спірному житловому приміщенні свого онука - відповідача [PERSON] З червня 2011 року відповідач не проживає у [ADDRESS] та не приймає участі у підтриманні благоустрою будинку та в оплаті комунальних послуг. Особистий речей відповідача у спірному житловому приміщенні не має. Оскільки відповідач [PERSON] за місцем проживання відсутній понад один рік без поважних причин, вважає, що останній втратив право користування спірним житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з явився, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, на підставі до ч.1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про право на спадщину від 29.07.2004 року за № 3-1548 [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Право приватної власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] зареєстровано у Костянтинівському міському бюро технічної інвентаризації 10 серпня 2004 року за реєстраційним номером 6578982 (а.с.11). Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно домової книги для реєстрації громадян, що мешкають у будинку [ADDRESS] (а.с. 6-8) у спірному житловому приміщенні зареєстровані: власник будинку [PERSON], онук власника [PERSON] За довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Донецькій області від 28.03.2013 року (а.с.9) відповідач [PERSON] зареєстрований у спірному житловому приміщенні з 12.03.2011 року. Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин підтверджується: Поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт, що [PERSON] понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає, місце його перебування невідомо. З Акту з перевірки паспортного режиму від 26.02.2015 року (а.с.10), вбачається, що відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає з червня 2011 року. З довідки виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 814/12 від 29 квітня 2015 року вбачається, що згідно обліків служби у справах дітей [PERSON] починаючи з 2011 року опікуном над дітьми не призначався та як кандидат в опікуни чи піклувальники не зареєстрований. За довідкою Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Костянтинівської міської ради № 396 від 09.04.2015 року відповідач [PERSON] у період з 01.01.2011 року по теперішній час за наданням амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги до лікувально-профілактичних закладів міста не звертався. З довідки Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України від 16 квітня 2015 року № 16/4-1919 вбачається, що станом на 16 квітня 2015 року [PERSON] за обліками МВС України до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться та у розшуку не перебуває. За довідкою КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» [PERSON] під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Тож ,позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved