Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 04 грудня 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, у якому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебували у шлюбі з 23.12.2011 року. Вказаний шлюб розірвано рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.05.2015 року. У шлюбі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем. Відповідач не приймає участі в житті доньки, не сприяє їх розвитку та фінансово не підтримує. Оскільки відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї доньки, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, позивач звернулася до суду з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлено у встановленому законом порядку. Правом на виклад своєї позиції у заявах по суті справи не скористався. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення зазначених у ній недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.03.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача підготовче засідання відкладено на 19.04.2021 року. За клопотанням представника позивача адвоката Бойко В.В. судом 19.04.2021 року спрямовано запит до Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо наявності актового запису про смерть відповідача [PERSON] . Підготовче засідання відкладено до 19.05.2021 року у зв`язку із неявкою відповідача. 18.05.2021 року на запит суду від Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла інформація щодо спростування державної реєстрації смерті [PERSON] .. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.05.2021 року постановлено викликати та допитати свідків в судове засідання. Призначено чергове підготовче засідання на 03.06.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2021 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 23.06.2021 року. За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 05.07.2021 року. У судовому засіданні 05.07.2021 року позивач та представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради надали пояснення по справі. Сторона позивача відмовилася від допиту свідків [PERSON] та [PERSON] . Допитано свідка [PERSON] . У судовому засіданні оголошено перерву до 26.07.2021 року. 21.07.2021 року виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради надав на адресу суду висновок органу опіку та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не з`явилася, 26.07.2021 року представник позивача за ордером адвокат Бойко В.В. подав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання у час призначений для розгляду справи відповідач повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У час призначений до розгляду справи представник третьої особи у судове засідання не з`явився. [PERSON] , діючи на підставі довіреності в інтересах третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради 26.07.2021 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. При ухваленні рішення просила врахувати висновок виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З поштового повідомлення №7302702508225 встановлюється, що [PERSON] про розгляд справи повідомлений у встановлений законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У встановлений процесуальним законодавством строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що 27.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні зроблено актовий запис №170 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.05.2015 року у справі №667/1890/15-ц розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.12.2011 року Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис №41. 01 серпня 2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що 01.08.2017 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №56 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до довідки від №179/01-19, виданої 29.09.2020 року Херсонським закладом дошкільної освіти №41 комбінованого типу Херсонської міської ради, батько [PERSON] , [INFO] не приймав участі в її вихованні. Не приймав участі в батьківських зборах , не приймав участь у матеріальному забезпеченні, не брав участь у святах та розвагах з участю дитини. За повідомленням №318, наданим 24.09.2020 року Білозерським закладом повної загальної середньої освіти №1, батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, на батьківських зборах не з`являється. На даний час її вихованням займається [PERSON] та мати [PERSON] . Згідно листа №01-7/1906-5, виданого 29.09.2020 року КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Афанасія і Ольги Тропіних», батько [PERSON] не звертався до медичних працівників за інформацією щодо стану здоров`я дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що позивачка з відповідачем проживали про сусідству з його матір`ю. Коли свідок приїздив до матері у гості, часто бачив позивачку, а от відповідача бачив усього кілька разів. З 2017 року матір повідомила свідку, що у [PERSON] є новий чоловік, бо з першим у неї не склалося. Про відповідача знає зі слів матері. Прете, чи приймає відповідач участь у вихованні та піклуванні за донькою не знає. Згідно висновку від 12.07.2021 року вих. №02-14-292-25 орган опіки та піклування Корабельної районної у місті Херсоні ради, діючи в інтересах дитини дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] [PERSON] , 1989 р.н. письмово підтвердила, що [PERSON] участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться нею. За час спільного проживання з [PERSON] дозволяв рукоприкладство в бік дружини, вживав спиртне. Згідно акту обстеження умов проживання, затвердженого 17.04.2021 року, житлово-побутові умови та санітарний стан помешкання за адресою: [ADDRESS] задовільні. Родина мешкає у будинку, який належить [PERSON] на праві приватної власності. Створено усі необхідні умови для утримання, виховання та розвитку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .. Згідно довідки, виданої 26.04.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області, [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] до суду за період з 04.04.2016 року по 12.04.2021 року не зверталася. ІV. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини. За умовами ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом п. п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наявних у матеріалах справи доказів встановлюється, що відповідач з донькою [PERSON] , 2014 р.н. не проживає, участі у її вихованні, забезпеченні не приймає. Фактично дитина не отримує від батька жодної допомоги для морального та фізичного розвитку, з огляду на байдуже ставлення відповідача до дитини, позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам самої дитини, і є справедливим, передбачуваним та невідворотним наслідком свідомого вибору самого [PERSON] , тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно квитанції №0.0.1891117933.1 від 02.11.2020 року позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн., який підлягає стягненню з відповідача у на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved