Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 16.02.2016 р. та уточненням до нього від 01.03.2016 р. (а.с. 44-48) , позивач зазначив, що 15 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №11096791000 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 26 461,00 дол. США, з розрахунку в розмірі 13,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк з 15.12.2006 року по 14.12.2013 року. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит в розмірі та строки, передбачені кредитним договором. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. На підтвердження цього факту позивач надав виписку із договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року та витяг із Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги зa кредитним договором №11096791000 від 15.12.2006 року. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Відповідач зобов'язаний належним чином використовувати та повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, визначених у даному договорі. Відповідно п. 1.2.2. Позичальник зобов'язаний у будь-якому випадку повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 14 грудня 2013 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково), відповідно до умов розділу 11 цього Договору. Згідно п. 1.3.1. кредитного договору, за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування, відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Відповідно до п.п 1.3.3. 1.3.4 нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів, згідно умов цього Договору, починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами пп. 1.3.2, 9.2. Договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку, відповідно до умов Договору. Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 11096791000/3 від 15.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (Поручитель), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 11096791000 від 15.12.2006 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 03.02.2016 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 1 112 873,31 грн., із яких: тіло кредиту - 511 596.75 грн.; відсотки - 285 133,55 грн.; пеня - 298 818, 63 грн.; сума за ставкою 3% від простроченого тіла кредиту - 13 606,12 грн.; сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту - 3 718,26 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 01.10.2017 року, включно, розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені Законом, зокрема, ст. 37. 38. 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків, [PERSON], на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно. Відповідно до ч. І ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі за текстом Закон, встановлюються правові, фінансові га організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками. Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду, щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Частиною 1 ст. 35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонд) та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 2 ст. 46 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку. Відповідно до п. 1 ч. 3 сі. 47 Закону уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується. Згідно п.1. ч.1 ст. 48 Закону, Фонд, безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду, з дня початку процедури ліквідації, здійснює повноваження органів управління банку, згідно п.4,8 ч.1 ст. 48 Закону, вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону. Вищезазначені норми п. 1 ч. 1 ст. 48. п. 1 .ч.3 ст. 47 зазначеного Закону не містять заборон передоручати уповноваженій особі Фонду власні повноваження іншій особі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial