Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.10.2007 року, [PERSON] від ЗАТ КБ «Приватбанк» отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як встановлено в судовому засіданні, ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав і обовязків ЗАТ КБ «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п. 1.1 статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачем були порушені умови договору, у звязку з чим за ним виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2018 року складає 105859,39 грн., де: заборгованість за кредитом становить 4108,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом становить 92080,38 грн., заборгованість за пенею та комісією становить 4153,11 грн., фіксована частина штрафу становить 500,00 грн., процентна складова штрафу становить 5017,11 грн. Згідно з Тарифами обслуговування платіжної картки базова процентна ставка становила 22,80 % на рік. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 19.10.2007 по 31.12.2012 нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що погоджені сторонами на момент укладення договору, тобто процентна ставка складала 22,80 відсотків на рік. За період з 01.01.2013 по 31.08.2014 нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.01.2013 року, тобто процентна ставка складала 30,00 відсотків на рік. Починаючі з 01.09.2014 по 31.03.2015 року нарахування відсотків відповідачу здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.09.2014 року, тобто процентна ставка складала 34,80 відсотків на рік. За період з 01.04.2015 по 31.01.2018 нарахування відсотків здійснювалось відповідно до Тарифів, що діяли з 01.04.2015 року, тобто процентна ставка складала 43,20 відсотків на рік. Пунктом 5.3\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг\~передбачена можливість\~односторонньої зміни\~Тарифів та\~інших невідємних\~частин договору.\~Також передбачено,\~що власник\~карти був\~зобовязаний слідкувати\~за витратами\~коштів в\~межах платіжного\~ліміту з\~метою запобігання\~виникнення овердрафту,\~згідно п.\~6.7\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг. Крім того, відповідно до умов договору, банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні держателя до системи Интернет-банкинг (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Мобил-банкинг банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції СМС-повідомлень. Тобто, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3 договору, в обовязки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведенні операції по картрахунку. Відповідно до п. 8.1 Правил, неотримання виписки або несвоєчасне її отримання не звільняє держателя картки від виконання своїх зобовязань за договором. Відповідно до анкети-заяви, особа, яка її підписала, зобовязана виконувати умови і правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак з такою позицією позивача погодитись не можна, оскільки відповідно до частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до\~статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. З матеріалів справи убачається, що при укладенні договору сторонами узгоджена базова процентна ставка, яка повинна становить 22,80 % на рік, що підтверджується підписаною сторонами Довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки. Доказів щодо узгодження сторонами застосування змінюваної процентної ставки суду надано не було. В матеріалах справи також відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення боржника про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості та обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру відсотків позивач зазначав, що надання відповідачеві виписки по картковому рахунку через Интернет-банкінг або Мобил-банкінг є належним повідомленням боржника про зміну відсоткової ставки. Проте це не є належним повідомленням боржника про збільшення відсоткової ставки у розумінні\~ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Відтак, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише направив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а довів факт його вручення адресатові під розписку (постанови ВСУ від 14.12.2016 року, 11.10.2016 року). Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч\~статті 1056-1 ЦК України\~щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. З наявної в матеріалах справи анкеті-заявці про приєднання до умов та правил надання банківських послуг убачається, що сторонами обумовлено проценту ставку за користування кредитом 22,80 % річних на залишок заборгованості. Тобто, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 36% річних та кількості днів за період з 01.01.2013 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31.01.2018 року, яка складає 1857 днів, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 4901,93 грн. з наступного розрахунку: 1414,59 грн. (поточна заборгованість за кредитом) х 22,80 % : 360 днів (передбачених п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою») х 1 857 днів = 1663,70 грн.; 2694,20 грн.(прострочена заборгованість за кредитом) х 22,80 % : 360 днів (передбачених п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою») х 1 857 днів = 3168,65 грн.; 1663,70 грн. + 3168,65 грн. = 4832,35 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 01.01.2013 року (накопичувальним підсумком) у сумі 69,58 грн. стягненню підлягає 4901,93 грн. (4832,35 грн. + 69,58 грн.). Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 4108,79 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, а в частині заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути станом на 31.01.2018 року заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 4901,93 грн. Крім того, відповідно до позиції відповідача про застосування строку позовної давності слід врахувати, що відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України, за зобовязанням з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з договору укладеному між банком та [PERSON], за ним відкрито картковий рахунок, встановлено на нього ліміт, видано картку. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Тобто за таким кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки., а не закінченням строку дії договору. Строк випущеної та наданої [PERSON] картки діє до 28.02.2018 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 02.04.2018 року, тобто до спливу строку позовної давнини. А отже посилання відповідача про застосування строку позовної давності є помилковими. Стосовно позовних вимог частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів, варто зазначити наступне. 14.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону\~зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року\~\~№33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Краматорськ Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Краматорськ, згідно затвердженого переліку, є територією, де проводилася антитерористична операція, то визначені\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача [PERSON] і звільняють її від обовязку по оплаті пені та комісії, а також штрафів. \~ \~ \~ \~На підставі\~наведеного суд\~вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню\~частково та\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~загальній сумі\~9010,72 грн. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з тим, що відповідачка є особою з інвалідністю 2 групи, відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, відтак позивачу слід відшкодувати судовий збір в розмірі 149,98 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: partial