Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона з 07 грудня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. Внаслідок несумісності характерів, втрати поваги, любові, дружби одне до одного їх сім'я фактично розпалась. 06 серпня 2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, її життям, здоров'ям, навчанням та розвитком не цікавиться, дитину не відвідує та не телефонує. Крім того, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, що відповідач від дня народження дитини вихованням та розвитком дитини не займається, ставиться до дитини байдуже, з дитиною не спілкується та не телефонує, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В теперішній час вона перебуває в шлюбі з іншим чоловіком, який турбується про дитину та матеріально її утримує, а дитина вважає його своїм батьком. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. у судовому засіданні пояснив, що у зв'язку із неможливістю провести бесіду з відповідачем [PERSON] та здійснити обстеження його житлових умов, орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не вважає за можливе надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши суду заяву в якій зазначив, що орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради не має повноважень проводити відповідну роботу у даній справі та підготувати висновок. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що 07 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис № 620 (а.с.4). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року, яке набрало чинності 18 серпня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.16). [PERSON] народилася [INFO], її батьком за свідоцтвом про народження є [PERSON], матір'ю є [PERSON] (а.с.6). Статтею 150 СК України закріплений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1), піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3), поважати дитину (ч.4). Частиною першої статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, в тому числі в разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2). Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], 2014 року народження, знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів по справі. Так, свідок [PERSON], баба позивача, у судовому засіданні пояснила, що з 07 грудня 2013 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Прожили сторони разом два місяці. Після чого відповідач, обікравши їх родину, залишив позивача, яка на той час була вагітною. З часу народження дитини будь-якої участі у вихованні та розвитку дитини відповідач не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач знав де мешкає позивач з дитиною, однак, [PERSON] жодного разу до позивача з дитиною не приїхав. Свідок [PERSON] мати позивача, у судовому засіданні пояснила, що відповідач покинув позивача у період вагітності. З пологового будинку відповідач дитину з матір'ю не забирав. [PERSON] знає лише, що народилась дочка, проте, ім'я дитини не знає. Будь-якої допомоги від відповідача від дня народження дитини до теперішнього часу не надходило. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби (а.с.54), борг [PERSON] по аліментах на утримання дочки [PERSON], 2014 року народження, станом на 01.06.2016 року складає 13835,23 грн. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 19 жовтня 2016 року (а.с.55) малолітня [PERSON], 2014 року народження, мешкає разом з матір'ю [PERSON] та чоловіком матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В квартирі створені всі умови для повноцінного розвитку та виховання дитини, дитина має місце для сну, багато іграшок, посезонний одяг в повному обсязі. За довідкою КЗО «Дошкільного навчального закладу (Ясла-садок) № 261» Дніпровської міської ради № 09-14/50 від 17.10.2016 року [PERSON] з серпня 2016 року відвідує Дошкільний навчальний заклад № 261. За час відвідування Дошкільного навчального закладу дитиною опікується тільки мати [PERSON] Батько дитини в дошкільний заклад не з'являвся (а.с.57). За Актом обстеження умов проживання від 04 жовтня 2016 року (а.с.58) обстежити умови проживання квартири відповідача за адресою: [ADDRESS] не виявилося можливим, оскільки в квартирі понад три роки ніхто не мешкає. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради № 820/12 від 04 листопада 2016 року, Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не вважає за можливе надати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON], у зв'язку із неможливістю провести бесіду з [PERSON] Суд не приймає до уваги вищезазначений висновок органу опіки та піклування, оскільки він не ґрунтується на ретельному з'ясування всіх обставин у справі та фактично не містить висновку щодо попереднього розв'язання спору між сторонами. Встановивши у судовому засіданні, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дочки, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, суд вважає необхідним на підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. За таких обставин, позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України,

Outcome: approved