Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати [PERSON], а також малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В будинку зареєстрований її син [PERSON], та його діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які проживають в Білорусі. З 2014 року відповідачі виїхали з будинку, та з того часу не проживають Таким чином, оскільки відповідачі більше року не проживають в будинку просить визнати їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідачів негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], який діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування Артемівської районної державної адміністрації Донецької області Врублевська К.О., яка була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, та просила ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 19.05.2010 року, є власником будинку [ADDRESS]. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за № 12192788 (а.с.8). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 04.05.2017 року № 203/02-24 в спірному житловому приміщенні, як члени сім'ї зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно акту від 04.05.2017 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з лютого 2014 року по теперішній час не проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved