Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON] являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року. З відповідачем по справі [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1983 року по 1991 рік, а з 1998 по 2013 сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. 01.10.2013 року відповідач виїхав із будинку та переїхав до будинку свої батьків в с. Марківці Летичівського району. На неодноразові звернення до [PERSON] щодо добровільного зняття із реєстрації, відповідач відмовляється знятися із реєстрації у вказаному будинку. [PERSON] займається утриманням будинку, веде домашнє господарство, сплачує земельний податок, платежі за користування електроенергією, комунальні платежі. У зв'язку з тим, що [PERSON] зареєстрований у будинку, проте з жовтня 2013 року у ньому не проживав, на даний час проживає в с. Марківці Летичівського району у будинку своїх батьків, [PERSON] просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, письмові заперечення проти позову до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим 29.01.2002 року, [PERSON] зареєстрована в с. Горбасів Летичівського району; згідно технічного паспорта на житловий будинок за адресою [ADDRESS], власником будинку за вказаною адресою являється [PERSON]; згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2008 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 6242 [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер [INFO]. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 22.10.2014 року вбачається, що по [ADDRESS] зареєстрована і проживає власник [PERSON]. За даною адресою також зареєстрований [PERSON], який не проживає за даною адресою з 01.10.2013 року по даний час. Таким чином, досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку дають суду підстави для висновку, що [PERSON] не проживав і не проживає у будинку без поважних причин понад один рік, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

Outcome: approved