Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

З позовом до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі мають спільну неповнолітню дитину. На підставі рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.12.2001 року, [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.11.2001 року до досягнення дитиною повноліття. З 23.03.2004 року та до теперішнього часу відповідач неофіційно працював у ФГ ім. Мічуріна та перебивався випадковими заробітками, у Ємільчинському центрі зайнятості Житомирської області на обліку не перебуває, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву та просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву у якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив провести розгляд цивільної справи без його участі. З-за таких обставин та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши письмові пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, які надала позивачка, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено судом, рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 10.12.2001 року, [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.11.2001 року до досягнення дитиною повноліття. З часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] змінився матеріальний стан відповідача. Встановлено, що відповідач в даний час офіційно не працює, в районному центрі зайнятості на обліку не перебуває, встановлений рішенням суду розмір аліментів на дитину не сплачує в результаті чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджує довідка ВДВС Ємільчинського РУЮ № 722 від 26.02.2016 року. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, враховуючи вищенаведене, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України . У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір, який відповідно до квитанції № 0.0.522868782.1 від 18.03.2016 року становить 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved