overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Часів Яр, вул. Холода, 39/3, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В будинку зареєстрований її онук [PERSON], [INFO], який в квартирі не проживає з 2014 року. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в квартирі просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.09.1997 року, є власником квартири [ADDRESS]. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за № 7-3161 від 18.11.1997 року (а.с. 5). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сімї від 29.05.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно акту про не проживання від 29.05.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2014 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 7). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 3 в будинку № 39 по вул. Холода в м. Часів Яр Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, с. Бахмутське, вул. Дружби, 17/3, посилаючись на те, що вона є основним наймачем квартири [ADDRESS]. Разом з нею в спірному житловому приміщенні зареєстрований її син [PERSON], який в квартирі не проживає з січня 2009 року, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні квартири. Оскільки відповідач протягом більше 6 місяців не проживає у квартирі без поважних причин, згідно за ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України він втратив право користування квартирою, тому з цих підстав його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді вказаної квартири. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеній квартирі більше 6 місяців без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду (а.с. 11). Тож, спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 2 ЖК України. Відповідно довідки від 11.05.2018 року № 1259/18-19, в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON], [INFO], з 2009 року не проживає (а.с. 9). Відповідно до вимог ч.1\~ ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача [PERSON] протягом більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 3 в будинку № 17 по вул. Дружби в с. Бахмутське Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2016 року. Після укладення договору купівлі - продажу квартири від 03.10.2016 року, в квартирі залишились зареєстрованою [PERSON] Відповідач [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає йому, як власнику будинку у здійсненні права розпорядження належним йому майном, він змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2016 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідки № 714 від 02.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Світлодарської міської ради, у спірному житловому приміщенні зареєстрована, але фактично не проживає: [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідач [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, а тому має бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири № [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.07.2005 року. В спірному житловому приміщенні зареєстрована [PERSON] Відповідач [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає їй, як власнику квартири у здійсненні права розпорядження належним їй майном, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка про дату, час та місце розгляду справи, була повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.07.2005 року, є власником квартири № [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно довідки від 27.12.2017 року № 3361/18-23, у спірному жилому приміщені зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно акту від 07.12.2017 року, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з травня 2014 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, встановивши факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин, відповідач [PERSON] втратила право користування спірним жилим приміщенням, а тому має бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником ? частини квартири [ADDRESS]. В будинку зареєстрована його сестра [PERSON], [INFO], яка в будинку не проживає з лютого 2009 року. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в квартирі просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1996 року, є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Право приватної власності за [PERSON] зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Артемівська» за № 6-2778 від 17.05.1996 року (а.с. 4 зворот). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки Часовоярської міської ради, в спірному житловому приміщенні, як член сім'ї зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно акту від 26.06.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з лютого 2009 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрована її донька [PERSON], яка в квартирі не проживає з 14.09.2002 року. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в квартирі просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.10.2007 року, є власником квартири [ADDRESS]. Право приватної власності за позивачем на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за № 20532969 (а.с. 14). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки № 2744 від 10.09.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сім'ї зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Відповідно акту від 07.09.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 14.09.2002 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з підстав, передбачених ст. 71 ЖК Української РСР, посилаючись на те, що вона є наймачем двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі типового договору № 200 від 20 січня 1997 року. У квартирі зареєстрована її дочка [PERSON] , яка з 2010 року у квартирі не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше 6 місяців не проживає у квартирі, наймачем якої є [PERSON] , остання просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки [PERSON] добровільно знятись з реєстрації не може. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явилася, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] , яка відповідно до копії типового договору найму житлового приміщення № 200 від 20 січня 1997 року є наймачем квартири [ADDRESS] , житловою площею 27,97 м?, яка складається з двох кімнат (а.с. 10-11, 12). Тож, спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 2 ЖК України. Як видно з довідки № 6161/16-12 від 16 липня 2019 року, в спірному житловому приміщенні, крім позивача, зареєстрована її дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно з актом від 25 липня 2019 року, у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з серпня 2010 року (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача [PERSON] більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України її необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

\~Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Горбатова, 30/26, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Горбатова, 30/26. В будинку зареєстрована [PERSON], яка з 2008 року в квартирі не проживає, комунальними послугами не користується. Таким чином, оскільки відповідач 8 років не проживає в квартирі просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримада повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON], яка в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.11.2000 року, виданого відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради, є власником квартири [ADDRESS]. Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з акту ЖЕУ № 1 ТОВ «ТБК Схід», в спірному житловому приміщенні зареєстрована [PERSON], [INFO], яка з 2008 року по теперішній час за адресою: м. Бахмут, вул. Горбатова, 30/26 не проживає. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 26 будинку № 30 по вул. Б. Горбатова в м. Бахмуті (Артемівську) Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved