Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, посилаючись на те, що 29 січня 2005 року Соледарським виконкомом Артемівської міської ради Донецької області, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між ними не має. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, як батько повинен робити це у добровільному порядку. Відповідач є працездатним, аліменти нікому не сплачує. Сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені з причини втрати фізичних та духовних звязків. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Спору щодо спільного майна сторони не мають. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 29 січня 2005 року Соледарським виконкомом Артемівської міської ради Донецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON], та [PERSON], актовий запис № 02. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини втрати фізичних та духовних звязків. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя між сторонами не має. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд враховує стан здоровя та матеріальне положення відповідача, який є працездатним, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має, тому згідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України у вигляді 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. Згідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved