Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 28 липня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 серпня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Всі намагання сторін зберегти сім`ю, помиритися, не дали результатів, тому спільне життя стало не можливим. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і примирення неможливе 23 вересня 2020 року відповідач надав суду письмову заяву, в якій просив суд надати його час на примирення строком три місяці. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 вересня 2020 року заяву відповідача задоволено та надано сторонам строк на примирення три місяці. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення та після закінчення строку на примирення справу призначено до розгляду на 24 грудня 2020 року о 09 год. 00 хв. Відповідач в судове засідання призначене на 24 грудня 2020 року не з`явився, про час, дату і місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надсилав, поштові відправлення повернулись з відміткою пошти про отримання судового відкладення. Частиною 8 статті 178 ЦПК України встановлено, що у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 25 серпня 2001 року Відділом реєстрації актів громадняського стану Ізюмського міського управління юстиції Харківськаої області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 225 ( а.с.5). Сторони припинили подружні відносини , спільне господарство не ведеться. У відповідності до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст.114\~Сімейного кодексу\~України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч. 1 ст. 141 ЦПК України), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved