Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

згідно вимог позовної заяви, які згодом були уточнені, позивач просить шлюб сторін розірвати, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх дитини в розмірі 1/4 всіх його видів доходу, але неменше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку, яка проживає з матір`ю. Подружжя проживає окремо, оскільки одруження виявилось невдалим, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. Батько дитини не надає ніяких коштів на її утримання, що є підставою для стягнення аліментів. Сторона позивача просить справу слухати у їх відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про місце, дату та час слухання справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, клопотань від нього про відкладення справи не надходило. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про їх правовідносини і немає необхідності заслуховувати особисті пояснення з приводу спору. За таких умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. В зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, суд у відповідності з ч.2 ст.197\\~ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Як встановлено судом, підтверджується відповідним свідоцтвами, сторони одружилися 23 жовтня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку. Сторони не проживають разом, що призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги. За таких умов суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. У розпаді сімї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння в сімї. Отже, суд вважає, що позов в цій частині доведений і підлягає до задоволення повністю. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд вважає таке. Ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, проживає окремо від сім`ї, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у частці від доходу є законною і передбачена ст.183 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно отримує пенсію та має змогу виплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини, що ним не заперечується. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, якиц отримує офіційний доходи і має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов`язань матеріального характеру. Позов до суду пред`явлений 30 вересня 2014 року, тому з вказаної дати відповідно до ч.1 ст.191 СК України повинні стягуватися аліменти. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд вирішує питання про судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України. З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved