Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернулася до суду у вересні 2015 року, вказуючи, що працювала у відповідача на посаді комірника. Наказом №23 від 30.11.2012 року звільнена з займаної посади за ч.3 ст.38 КЗпП України згідно рішення апеляційного суду Житомирської області від 15.07.2015 року. При звільненні відповідач не виплатив їй грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 03.09.2012 року по 30.11.2012 року та позов підтримала, крім цього просила стягнути моральну шкоду в сумі 1500 гривень, так як вона зазнала моральних страждань, втратила нормальні життєві зв'язки, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Невиплата грошової компенсації призвело її та її сім`ю до матеріальної скрути. Не було коштів на придбання їжі, одягу, взуття, ліків, що призвело до фізичних і моральних страждань. Свої позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі. Представник ПП фірма «Олфарм» позов визнав частково, вказуючи на те, що компенсацію за невикористану відпустку згідний виплатити матеріальними цінностями, а моральну (немайнову) шкоду не визнає в повному обсязі, так як позов в цій частині є надуманим, позивач не звертався з заявою відшкодування грошової компенсації за щорічну відпустку, хоч це питання повинно бути виникнути у 2012 році. Просив позов у цій частині залишити без задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідач відмовлявся надати суду розрахунок суми компенсації невикористаної відпустки, а тому ухвалою суду був залучений працівник Управління праці та соціального захисту населення Володарсько - Волинської районної державної адміністрації, як спеціаліст, для здійснення розрахунку невиплаченої компенсації. Згідно розрахунку №2931/05 від 11.11.2015 року /а.с. 33-34/ слідує, що сума компенсації без відрахувань становить 233 гривні 60 копійок. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В судовому засіданні достовірно встановлено, що розмір суми компенсації за невикористану щорічну відпустку відповідає вимогам діючого законодавства і сторони її не оспорюють. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов в цій частині підлягає до задоволення, так як позивачка і відповідач не оспорювали розрахунок спеціаліста в цій частині і підтримали його. Вирішуючи позов про стягнення моральної (немайнової) шкоди, суд приходить до слідуючого. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина. Позивач [PERSON] ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні, не надала суду доказів для обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Суд приймає до уваги суму компенсації за невикористану відпустку, та що підстави для спору виникли у 2012 році, те що за виплатою вона до відповідача не зверталась і інші обставини справи. За таких підстав, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди є необґрунтований, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в його задоволенні необхідно відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial