Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Згідно позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог та усних пояснень представника позивача в судовому засіданні, 31.07.2007 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладений договір № 86/8372 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з умовами, передбаченими договором, позивач виконав в повному обсязі прийняті на себе зобовязання, в той час, як відповідачі прийняті на себе зобовязання проводити щомісячну оплату за надані послуги не виконали, у звязку з чим станом на 01.01.2018 року допущено заборгованість в сумі 7151 грн. 35 коп. За несвоєчасне внесення плати за послуги, на всю суму боргу відповідачам, у відповідності до положень ст. 625 ЦК України та п. 11 Договору нараховано штрафні санкції: 2107 грн. 61 коп. 0,1% пеня від суми невиконаного зобовязання, 595 грн. 36 коп. інфляційні вирати, 192 грн. 53 коп. три проценти річних. За таких обставин позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказані суми, що становить 10046 грн. 85 коп. та судові витрати в сумі 1600 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення боргу з [PERSON] залишила без розгляду, а заборгованість у зазначеній вище сумі просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Згідно заяви [PERSON]Д від 11.01.2018 року, остання просить застосувати спеціальну позовну давність до позовної вимоги щодо стягнення пені строком у 12 місяців. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.01.2018 року позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до [PERSON] про стягнення боргу за комунальні послуги були залишені без розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наявних у справі доказів вбачається, що сторони 31.07.2007 року уклали договір № 86/8372 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у відповідності до якого відповідачі, будучи одними із співвласників квартири [ADDRESS], взяла на себе зобовязання вчасно вносити плату за комунальні послуги надані позивачем. Станом на 01.01.2018 року за позивачами утворилась заборгованість по сплаті за надані комунальні послуги в сумі 7151 грн. 35 коп., що свідчить про невиконання останніми умов зазначеного вище договору та вимог ст. 162 Житлового Кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і стало підставою для нарахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 595 грн. 36 коп., трьох процентів річних від простроченої суми боргу в сумі 192 грн. 53 коп. та 0,1% пені згідно п. 11 Договору № 86/8372 від 31.07.2007 року в розмірі 2107 грн. 61 коп. Як вбачається з заяви відповідачки [PERSON] від 11.01.2018 року, остання, не оспорюючи розмір нарахованого боргу, 3% річних та інфляційних витрат, наполягає на застосуванні спеціальної позовної давності в один рік до позовної вимоги про стягнення пені. Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного Кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 Цивільного Кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 Цивільного Кодексу України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 Цивільного Кодексу України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Тому стягнення пені з відповідачів обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду, а саме в розмірі 1757 грн. 89 коп. Водночас, виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1544 грн. 32 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed