Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

З позову АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.01.2017 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих з період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не виконала умов кредитного договору (умов і правил надання банківських послуг) і не повертала отриманих кредитних коштів відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 18.02.2019 року виникла заборгованість в сумі 11550 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 5264 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1800 грн. 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн. 0 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2839 грн. 91 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 619 грн. 29 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 526 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору та на норми, зокрема, ст.ст. 526,527,530,598,629,1054 ЦК України, позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.01.2017 року в сумі 11550 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 5264 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1800 грн. 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн. 0 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2839 грн. 91 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 619 грн. 29 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 526 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.а.с.2-4). В судове засідання 02.10.2019 року представник позивача АТ «Приватбанк» Кіріченко В.М. не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі письмових доказів, вказав, що згідний на заочний розгляд справи (а.с.33). Згідно листа Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, який надійшов до суду 05.04.2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 05.04.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження і розгляд справи призначений на 29.05.2019 року (а.с.42). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачеві та встановлено строк для подання відзиву на позов. 26.04.2019 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області вузлом поштового зв`язку повернуто конверт з документами, в якому знаходиться копія позовної заяви з усіма додатками до неї, а також судова повістка на судове засідання 29.05.2019 року з відміткою про те, що «адресат відсутній» (а.с.47). Відзиву на позов [PERSON] не подавала. 29.05.2019 року розгляд справи відкладено на 11.07.2019 року у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по розгляду іншої справи (а.с.49) та, відповідно, судом прийнято рішення про здійснення її виклику в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті Великобагачанського районного суду (а.с.а.с.53-54). В судове засідання 11.07.2019 року відповідач [PERSON] не з`явилася, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації в [ADDRESS] вона не отримала судової повістки та до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній» (а.с.а.с.55-56), однак вона повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, розгляд справи відкладено на 29.08.2019 року (а.с.а.с.53-54). В судове засідання 29.08.2019 року відповідач [PERSON] не з`явилася, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації в [ADDRESS] вона не отримала судової повістки та до суду повернувся конверт з відміткою «адресат за вказаною адресою не проживає» (а.с.а.с.64-65), однак вона повідомлена в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, розгляд справи відкладено на 02.10.2019 року (а.с.а.с.70-71). В судове засідання 02.10.2019 року відповідач [PERSON] не з`явилася, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її реєстрації в [ADDRESS] судову повістку отримав її чоловік (як зазначено у рекомендованому повідомленні) як уповноважений член сім`ї (а.с.72). В даному випадку відповідач вважається такою, що сповіщена про день і час розгляду справи, оскільки в силу ч.3 ст.130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, н6е виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять дні до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 02.10.2019 року суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної цивільної справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.01.2017 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.а.с.7,8). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих з період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с.а.с.9-23). Пунктами Умов і правил надання банківських послуг встановлено порядок здійснення розрахунків за кредитом та відповідальність сторін, зокрема, відповідача за несвоєчасне погашення кредитних платежів за даним кредитним договором; також, встановлено право банку здійснювати нарахування процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.а.с.9-23). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Договору (а.с.а.с.9-23). Овердрафт (п.1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктом 1.1.3.2.4 договору для АТ КБ «Приватбанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому, у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 договору; у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5 Договору). На підставі п.1.1.5.2 Договору неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку (а.с.а.с.9-23). У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п.2.1.1.5.4 Договору. На підставі п.2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п.2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (в т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у т.ч. мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п.2.1.1.12.2 Договору сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (а.с.а.с.9-23). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1. договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 грн. (в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. З розрахунку заборгованості по даному кредитному договору, що наданий позивачем у справі вбачається, що [PERSON] не виконує свої зобов`язання за кредитним договором і станом на 18.02.2019 року виникла заборгованість в сумі 11550 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 5264 грн. 70 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1800 грн. 55 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн. 0 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2839 грн. 91 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 619 грн. 29 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина); 526 грн. 22 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.а.с.5-6). У відповідності до ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Статтями 526,526,530 ЦК України зазначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України). Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору (станом на 18.02.2019 року), оскільки він узгоджується з наявним кредитним договором (тобто умовами і правилами надання банківських послуг), матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умов кредитного договору №б/н від 11.01.2017 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (Умов і правил надання банківських послуг) і добровільно не погашає суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги позивача в межах поданого позову підлягають задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved