Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 10.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав кредит [PERSON] в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідача строку дії платіжної картки. Але, [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобовязання за кредитним договором не виконав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] помер 16 жовтня 2016 року. 19.11.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку ст. 1281 ЦК України направив на адресу Першої Краматорської державної нотаріальної контори запит про надання відомостей щодо осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Як вбачається з листа завідуючої Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], після смерті [PERSON], який помер 16.10.2016 року, 18.04.2017 року на імя доньки спадкодавця [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири, яка розташована за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Двірцева,41-25. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 28.12.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направив до спадкоємця [PERSON] лист-претензію, з вимогою сплатити заборгованість позичальника [PERSON], який помер 16.10.2016 року, перед банком в повному обсязі за фактичний строк його користування. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 10273,34 грн. Відповідно до вимог статей 608,1218,1219\~Цивільного кодексу\~України у звязку із смертю боржника припиняються лише ті зобовязання, які нерозривно звязані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282\~ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до ст.\~1281\~ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як встановлено у судовому засіданні позивач у передбачений законом термін предявив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. У звязку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором становить 10273,34 грн., яка складається з наступного: 1910,31 грн.-заборгованість за кредитом; 8363,03 грн.-заборгованість за відсотками. На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається юридичною особою, судовий збір дорівнює 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.) Позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved