Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є він та відповідачка [PERSON] Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.11.2013 року шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвано. Дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Мати дитини [PERSON], не маючи об'єктивних причин, пов'язаних зі станом здоров'я, не виконує своїх обов'язків, свідомо нехтуючи ними, по вихованню неповнолітнього сина, не піклується про фізичний й духовний розвиток дитини, не цікавиться його навчанням, не готує дитину до самостійного життя. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною, незважаючи на те, що це необхідно для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних і інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, тобто, долею дитини не цікавиться і матеріально її не забезпечує. Дитині виключно ним забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює тільки він. Мати дитини участі в цій сфері життя дитини не приймала з грудня 2013 року і не приймає на теперішній час. Він намагається максимально забезпечувати всі потреби дитини, займається його вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує одяг, взуття, інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб син отримував відповідне для його віку та потреб харчування та освіту. У позові просить суд: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні її сина, [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Представник третьої особи - органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі та зазначили, що вони з позовними вимогами позивача згодні. Також надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.11.2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано (ар.с.7). В даному шлюбі у сторін народився син [PERSON]. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження якого вчинена Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 284 від 01.06.2010 року (ар.с.5). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.11.2013 року встановлено, що неповнолітня дитина сторін по справі - син [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні батька, проживає разом з батьком і залишається проживати з батьком (ар.с.7). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.12.2014 року з відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2014 року до повноліття дитини (ар.с.8). Відповідно до довідки про склад сім'ї від 03.09.2017 року № 899/13, неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає з батьком [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на його утриманні (ар.с.6). В характеристиці [PERSON], наданої завідувачем спеціального дошкільного навчального закладу (Дитячий садок) № 13 «Росинка» Маргаритовою Ю.В. зазначено, що [PERSON] відвідував дитячий садок з 01.03.2014 року по 01.07.2017 року, у вищезазначений період [PERSON] регулярно відвідував СДНЗ, був охайно вдягнутий, чистий, забезпечений необхідним сезонним одягом, іграшками, навчальним приладдям. До садочка завжди приводив та забирав батько - [PERSON], він же був присутнім на батьківських зборах, цікавився успіхами дитини в садочку, приймав активну участь в житі дитини, виконував рекомендації педагогів, за період відвідування СДНЗ, всі педагоги з питань розвитку, корекції та виховання [PERSON] спілкувались лише з батьком [PERSON] (ар.с.9) Відповідно до довідки від 15.09.2017 року № 62/1-02 наданої головним лікарем КЗОЗ «ЦПМСД № 3» Задоя С.Б., щодо участі батьків [PERSON], [INFO], в лікувально-профілактичних заходах свого сина, зазначено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з листопада 2013 року. З цього періоду і по теперішній час в лікувально-профілактичних заходах [PERSON] приймає участь тільки батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON] за цей період жодного разу в лікувальному закладі не з'являлася (ар.с.10). Відповідно до висновку № 8/1632-7 від 07.12.2017р. Адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON]відповідає інтересам дитини [PERSON], [INFO]. На комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Південного району, яка відбулася 01 листопада 2017 року, члени комісії одностайно проголосували за доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально не утримує, аліменти не сплачує. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про дитину, не забезпечує її матеріально, тривалий час взагалі не спілкується з сином. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved