Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], 09 серпня 2007 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району. Вказаний будинок був побудований бабусею позивача [PERSON] та матірю позивача [PERSON] в 1965 році. 1/2 частки будинку належала померлій матері на підставі свідоцтва від 30 січня 1990 року та на яку позивач вже оформила спадкові права, а 1/2 частки померла мати позивача отримала у спадщину після смерті 31 грудня 1988 року своєї матері [PERSON], але не встигла оформити своїх спадкових прав, хоча вступила в управління спадковим майном. Брат матері позивача [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], спадщини не приймав та помер 16 листопада 2011 року. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, її рідний брат [PERSON] спадщини не приймав та подав заяву в нотаріальну контору про відмову від належної йому частки в спадковому майні на користь позивача, інші спадкоємці відсутні. Розпочавши оформляти право власності на 1/2 частку житлового будинку позивач у нотаріуса дізналась про неможливість оформлення спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, їй рекомендовано звернутись до суду. Про втрату правовстановлюючого документа було подано оголошення в ЗМІ. Позивач на даний момент немає можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки раніше за життя її мати не зареєструвала своє право власності на вказану частку, на даний час мати померла, тому неможливо в позасудовому порядку оформити право власності на 1/2 частки будинковолодіння, це породжує невизначеність у правах позивача, як спадкоємця, позбавляє можливості в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися будинковолодінням у звязку з чим просить визнати за нею право власності на 1/2 частку означеного будинковолодіння, як на спадкове майно після смерті 09 серпня 2007 року [PERSON], яка була спадкоємцем [PERSON], що померла 31 грудня 1988 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Судові витрати залишає за собою. В судове засідання представник Меджибізької селищної ради Летичівського району не зявився, відповідно до поданої заяви просить справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В п.п. 1, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 524, 525, 534, 548, 549, 553 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом; для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини (ст. 549 Кодексу). Так, [PERSON] народилася 18 лютого 1930 року, її батьками є [PERSON] Спередонів, [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 09 серпня 2007 року у віці 77 років в с. Русанівці Летичівського району. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 31 грудня 1988 року в с. Русанівці Летичівського району у віці 85 років. З виписки з погосподарських книг за період 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, виданої 06 жовтня 2016 року Меджибізькою селищною радою Летичівського району, вбачається, що по будинку по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району [PERSON], [INFO], яка померла 31 грудня 1988 року, записана головою сімї. Згідно довідки Меджибізької селищної ради Летичівського району від 10 жовтня 2016 року після смерті [PERSON], яка померла 31 грудня 1988 року, в управління спадковим майном вступила її донька [PERSON], яка проживала з нею на момент смерті без реєстрації за даною адресою. Відповідно до завіреної Хмельницьким бюро технічної інвентаризації копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30 січня 1990 року, 1/2 частина житлового будинку з належними йому будівлями і спорудами, який розміщений в с. Русанівці по вул. Набережна, 48 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Летичівської районної ради народних депутатів №55 від 23 березня 1989 року. Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району, складеного 12 лютого 1990 року, будинковолодіння складається з: житлового будинку (А-1) 1965 року побудови, загальною площею 73,7 кв.м., з них житлова площа 41,7 кв.м., допоміжна площа 32 кв.м. а також господарських будівель та споруд: сарай (Б), огорожа (1-2). Таким чином, після смерті матері [PERSON], яка померла 31 грудня 1988 року, в управління спадковим майном вступила її донька [PERSON], яка померла 09 серпня 2007 року, відповідно успадкувала майно на підставі вимог ЦК Української РСР. Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно змісту ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1268, 1269, 1273 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Так, позивач [PERSON] народилася 24 квітня 1961 року Ленінградському районі Кокчетавської області, її матірю є [PERSON]. Із довідок Шпичинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 10 липня 2007 року, від 09 серпня 2007 року, від 15 жовтня 2007 року вбачається, що [PERSON] з 01 червня 2007 року проживала разом з донькою [PERSON], яка здійснювала догляд за нею до її смерті 09 серпня 2007 року. Відповідно до заяви, посвідченої секретарем Требуховецької сільської ради Летичівського району 12 лютого 2008 року, [PERSON] відмовляється від спадщини після померлої матері [PERSON] на користь своєї сестри [PERSON]. Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19 лютого 2008 року, від 23 вересня 2016 року підтверджується, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 09 серпня 2007 року, є її дочка [PERSON]. Спадкове майно складається з грошових вкладів, 1/2 (однією другої) частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району Хмельницької області. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 27 вересня 2016 року вбачається, що померла [PERSON] була власником 1/1 частки житлового будинку по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району загальною площею 73,7 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 07 жовтня 2008 року. За [PERSON] зареєстровано 1/2 частки вказаного житлового будинку. Позивач зверталася в нотаріальну контору і їй 10 жовтня 2016 року повідомлено, що не може оформити спадщину на 1/2 частку житлового будинку по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на вказане майно. 21 жовтня 2016 року архівним відділом Летичівської районної державної адміністрації видано архівний витяг з рішення виконавчого комітету Летичівської районної Ради народних депутатів від 23 березня 1989 року №55 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки громадян, проживаючих в [INFO] та Русанівці» яким постановлено оформити право особистої власності на житлові будинки громадян сіл Голосків та Русанівці згідно додатку у якому вказано, що [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/2 частки на будинковолодіння по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району. Відповідно до висновку №200/16 про вартість житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району, складеного субєктом оціночної діяльності ПП «Проекція», ринкова вартість обєкта оцінки станом на 14 листопада 2016 року складає 32994,00 грн., а вартість 1/2 частки становить 16497,00 грн. У Летичівській газеті за 18 листопада 2016 року міститься оголошення, що втрачене свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок у с. Русанівці, вул. Набережна від 30 січня 1990 року, реєстровий №124, видане на підставі рішення Летичівського райвиконкому від 23 березня 1989 року на імя [PERSON], вважати недійсним. Нотаріальна контора 06 грудня 2016 року повідомила суд, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 31 грудня 1988 року, не відкривалась. Після смерті [PERSON], яка померла 09 серпня 2007 року, відкрита спадкова справа за заявою дочки померлої [PERSON] та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади №1045 від 19 лютого 2008 року та на житловий будинок №1-895 від 23 вересня 2016 року. Інших спадкоємців немає. Сукупність досліджених доказів свідчить про те, що [PERSON] була власником 1/2 частки житлового будинку по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району, вказане майно, як спадкове, у спадщину після її смерті прийняла донька [PERSON], проте не оформила належним чином своє право власності та померла 09 серпня 2007 року, тому права позивача, як спадкоємця за законом, підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно на 1/2 частку на житловий будинок по вул. Набережна, 48 в с. Русанівці Летичівського району Хмельницької області. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи встановлені судом обставини визнання відповідачем та третьою особою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved