Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею у вказаному будинку з серпня 2013 року зареєстрований її син [PERSON], [INFO] року. На даний час у будинку фактично проживає її батько [PERSON] та мати [PERSON], які сплачують комунальні послуги та утримують житло. Відповідач [PERSON] не проживає у будинку з травня 2014 року, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участь не приймає, його особисті речі у будинку відсутні. Крім того, з 27.10.2016 року [PERSON] знаходиться у державному розшуку. На теперішній час місце перебування відповідача їй невідомо, зв'язку з ним вона не підтримує. Факт реєстрації відповідача порушує права позивача та заважає отримати житлову субсидію. За відсутності добровільної згоди відповідача вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] є його дочкою. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] У середині травня 2014 року він поїхав до Росії на заробітки. Зібрався та їм нічого не сказав. Де він зараз знаходиться, точно не знає, можливо у м. Донецьку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] З ними також зареєстрований їх онук [PERSON], який в середині травня 2014 року виїхав з вказаного будинку у невідомому їм напрямку. Його речей у будинку немає. В їхньому будинку працівниками поліції були здійснені обшуки, оскільки [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бойко Я.С. за № 1517, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-20). Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» містоАртемівськ Донецької області було перейменоване на місто Бахмут Донецької області. Позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 29-34). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої головою квартального комітету № 4 від 21.05.2018 р. [PERSON], за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Згідно довідки Бахмутської міської ради Донецької області, яка надійшла до суду 06.08.2018 року за № 24736, за даними реєстру територіальної громади м. Бахмут фізична особа [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). Відповідно до листа Бахмутського відділу поліції від 21.05.2018 року, [PERSON], [INFO], знаходиться в державному розшуку за Бахмутським ВП ГУНП в Донецькій області з 27.10.2016 року, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування за скоєння злочину, передбаченого ст. 260 ч. 5 КК України (а.с. 14). До теперішнього часу у спірному будинку залишається зареєстрованим відповідач [PERSON], який у будинку по [ADDRESS] з травня 2014 року не проживає, будинком не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, його особистого майна та речей у будинку немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема актом про не проживання від 21.05.2018 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірному будинку відповідача [PERSON] з травня 2014 року, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved