Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Звернувшись до суду з зазначеним позовом, ПАТ ВТБ Банк зазначає, що 12 вересня 2013 року між ПАТ ВТБ Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53432462620В, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 128000 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 12 вересня 2018 року включно, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором. Підписанням кредитного договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ ВТБ Банк. Згідно з п. 1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач зобовязаний сплачувати проценти в розмірі 15% річних щомісячно. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний також сплачувати щомісячно комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,39% від початкової суми кредиту. Банк виконав свій обов'язок щодо надання кредиту відповідачу, перерахувавши на його картковий рахунок відповідно до меморіального ордеру № 14296 від 12.09.2013 року кошти в розмірі 128000 грн. Однак відповідач свої зобов'язання по поверненню чергової частини кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконує. Станом на 18 жовтня 2016 року заборгованість за кредитним договором склала 122287 грн. 91 коп., з яких 79868 грн. 98 коп. - сума заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; 1818 грн. 95 коп. - сума заборгованості за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних; 4131 грн. 27 коп. - сума заборгованості за комісією; 36468,71 грн. - пеня за кредитом, процентами та комісійною винагородою. Вказану заборгованість ПАТ ВТБ Банк просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1834 грн. 32 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних даних і доказів у відсутності відповідача (постановляє заочне рішення). Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ ВТБ Банк підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 12 вересня 2013 року між ПАТ ВТБ Банк і [PERSON] був укладений кредитний договір № R53432462620В, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит на споживчі потреби в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ ВТБ Банк у сумі 128000 грн. на строк по 12.09.2018 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% річних. Підписанням цього Договору позичальник підтвердив своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ ВТБ Банк, з якими він ознайомився та погодився. Згідно з п. 4.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,39% від початкової суми кредиту. Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування та/або інших платежів згідно з умовами Договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 13.02.2014 року відповідач взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати процентів та інших платежів належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ ВТБ Банк, станом на 18.10.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 122287,91 грн., а саме: 79868,98 грн. - борг за кредитом, з яких: 60429,05 грн. - поточна заборгованість за кредитом, 16860,58 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 2136,31 грн. - інфляційні втрати, 443,04 грн. - три проценти річних; 1818,95 грн. - борг за процентами за користування кредитом з урахуванням 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань, з яких: 949,38 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами, 52,22 грн. - три проценти річних, 596,55 грн. - інфляційні втрати, 220,80 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; 4131,27 грн. заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, з яких: 2352,07 грн. - прострочена комісія, 1779,20 грн. - поточна заборгованість по комісії; 36468,71 грн. - пеня у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, щомісячної комісії та кредиту. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. За вимогами статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк.\~ У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі\~\~прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення\~\~частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ ВТБ Банк у частині стягнення з відповідача поточної заборгованості за кредитом у розмірі 60429,05 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 16860,58 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1170,18 грн., трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 495,26 грн., інфляційних втрат у розмірі 2732,86 грн., а також заборгованості за комісією у розмірі 4131,27 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо вимог ПАТ ВТБ Банк про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 36468,71 коп., то суд виходить з наступного: Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Як встановлено судом, прострочена заборгованість відповідача за кредитом складає 16860,58 грн., за процентами 949,38 грн., за комісією 2352,07 грн., що є реальним розміром збитку, завданого позивачу неналежним виконання своїх зобовязань відповідачем. Між тим, позивачем за період з 13.02.2014 року по 18.10.2016 року було нараховано відповідачу пеню в розмірі 36468,71 грн. Отже, приймаючи до уваги розмір завданих збитків, стягнення з відповідача процентів за весь час користування кредитом, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, що є істотною обставиною, виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, слід зменшити до 16000 грн., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 3 вересня 2014 року по справі № 6-100цс14. Таким чином, позов ПАТ ВТБ Банк необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача поточну заборгованість за кредитом у розмірі 60429,05 грн., прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 16860,58 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 1170,18 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 495,26 грн., інфляційні втрати в розмірі 2732,86 грн., заборгованість за комісією в розмірі 4131,27 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 16000 грн., а всього 101819,20 грн. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду ПАТ ВТБ Банк було сплачено судовий збір у сумі 1834,32 грн. Згідно з розясненнями, викладеними у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо суд на підставі частини 3 статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Отже, з відповідача на користь ПАТ ВТБ Банк необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1834,32 грн.\~

Outcome: partial