Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.61), [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], та її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 8 по вул. Шевченка в с. Полтавка Костянтинівського району Донецької області, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 8 по вул. Шевченка в с. Полтавка Костянтинівського району Донецької області. У 2008 році він, на правах члена сімї власника будинку, зареєстрував у спірному житловому приміщенні відповідача [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON]. У 2009 році відповідач попередила його, що має намір виїхати зі спірного житлового приміщення, після чого забрала власні речі та разом із дітьми переїхала мешкати за іншою адресою. З того часу відповідач з дітьми спірним житловим приміщенням не користується. Крім того, відповідач має власне житло за адресою: м. Костянтинівка, вул. 6-го Вересня, 71/3. Вважає, що відповідач та її діти втратили право користування спірним житловим приміщенням, оскільки останні тривалий час ним не користуються. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, пояснивши, що будинок № 8 по вул. Шевченка в с. Полтавка Костянтинівського району Донецької області належить йому на праві приватної власності. У 2008 році він зареєстрував у спірному житловому приміщення хресницю його дружини відповідача [PERSON] разом з її неповнолітніми дітьми. У 2009 році відповідач з дітьми виїхала зі спірного житлового приміщення до своєї матері у м. Костянтинівку. З того часу відповідач та її діти спірним житловим приміщенням не користуються, комунальні послуги не сплачують. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю за тих же підстав. Відповідач [PERSON], діюча у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.04.2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3989840 від 29.06.2004 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45541891 від 13.10.2015 року житловий будинок № 8 по вул. Шевченка у с. Полтавка, Костянтинівського району Донецької області належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 4-6). Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному житловому приміщенні зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується роздруківкою обєкту господарського обліку № 0207_1 (а.с.7-8). Відповідач [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] відсутні у спірному житловому приміщенні з 2009 року, що підтверджується таким. Так, відповідно до Акту про наявність мешканців у будинку від 26 січня 2015 року (а.с.9) відповідач [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] не мешкають у спірному житловому приміщенні з 2009 року. Свідок [PERSON], мати відповідача, у судовому засіданні підтвердила факт, що її дочка та онуки у спірному житловому приміщенні не проживають тривалий час, оскільки виїхали звідти на інше постійне місце проживання. За довідкою Миколо-Полтавського навчального-виховного комплексу № 1 від 13.01.2016 року, який розташований у с. Полтавка Костянтинівського району Донецької області, [PERSON], [PERSON] ніколи не навчалися в Миколо-Полтавському НВК (а.с.47). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача та її дітей в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] та неповнолітніх [PERSON], [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 8 по вул. Шевченка в с. Полтавка Костянтинівського району Донецької області. При цьому суд вважає, що у даному випадку права неповнолітніх [PERSON], [PERSON] щодо користування житлом не порушуються з огляду на таке. Так, відповідно до ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч.2). Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч.3). З нотаріально посвідчених заяв відповідача [PERSON] (а.с.65), її чоловіка [PERSON] (а.с.66) вбачається, що батьки неповнолітніх [PERSON], [PERSON] просять зняти їх з реєстраційного обліку у спірному житловому приміщенні у звязку з переїздом до іншого постійного місця проживання за адресою: [INFO]. Забезпечення відповідача [PERSON] іншим житлом підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 30115569 від 27 травня 2011 року (а.с.10), відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Тож, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved