Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Звернувшись до суду у листопаді минулого року та уточнивши позовні вимоги під час провадження у справі, позивач просив суд виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із зняттям їх з реєстраційного обліку з квартири, (що є предметом іпотеки) розташованої за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтував тим, що спірна квартира перебуває в іпотеці у позивача та на неї рішенням суду звернуто стягнення, тоді як позивач не в змозі реалізувати свої права щодо продажу вказаної квартири через наявність реєстрації в ній у тому числі неповнолітніх дітей позивача. Крім того, позивач зазначив, що він як іпотекодержатель на надавав своєї згоди на реєстрацію будь-яких осіб за адресою предмета іпотеки, що є безумовним порушенням умов договору. Також посилався на те, що оскільки рішенням місцевого суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, ним було надіслано письмову вимогу відповідачам щодо звільнення квартири, протягом одного місяця, що ними було проігноровано. Незважаючи на це, відповідачі добровільно не звільнили житлове приміщення у вигляді спірної квартири, а тому на думку позивача, підлягають виселенню. За письмовою заявою представник позивача просив розглянути справу без його участі. Прокурор просила залишити вирішення питання відповідно до вимог законодавства. Відповідачі у судове засідання неодноразово не з'явились, про час, дату та місце розгляду цивільної справи були повідомлені належним чином, що підтверджено документально. Тому суд розглянув справу за їх відсутності, в порядку правил ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти цього. Третя особа у судове засідання не з'явилась, проте від її представника надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без її участі та винести рішення згідно до законодавства. А тому, суд розглянув справу за її відсутності в порядку правил ст. 169 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за підставами, передбаченими ст. 109 ЖК України, ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». За вимогами останніх, зокрема, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення ії померлою. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 08.05.2009 р., (яке прибуває у законній чинності) звернуто стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що є предметом договору іпотеки № 3225И від 05.04.2007 р., в рахунок погашення заборгованості за кредитним №DOI0GK00006197 від 05.04.2007 р. в розмірі 641049,10 грн., що еквівалентно 83253,13 доларів США шляхом її продажу ПАТ КБ «Приватбанк». Листом-вимогою № 30.1.0.0/2-233 від 15.08.2013 р. відповідача [PERSON] було повідомлено про необхідність добровільно звільнити житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] його та всіх зареєстрованих у квартирі осіб у тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, яка на цей час залишена без виконання. Згідно до довідки (витягу) з особового рахунку та довідки про склад родини за адресою: [ADDRESS] у квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], та його неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Наведені фактичні обставини підтверджені документально. За викладеним, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо виселення відповідачів з квартири яка є предметом іпотеки та на яку рішенням місцевого суду звернуто стягнення. До наведених висновків суд доходить також з урахуванням того, що письмова вимога щодо добровільного звільнення житлового приміщення у передбачений законом термін відповідачами виконана не була. Разом з тим, суд вважає, що позов в частині зняття з реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, в силу закону, сам по собі перехід права власності на спірну квартиру до позивача та виселення відповідачів є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку і винесення окремого рішення про це не вимагається. В цілому ж вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір у розмірі 114,7 грн, сплачений позивачем на час подання позову, також підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial