Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що 06.11.2015 року помер її батько [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було с. Устивиця, вул. Центральна (колишня Леніна), 27 Великобагачанського району Полтавської області; на час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом зі своєю дочкою [PERSON] (позивач у справі). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшли земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою село Устивиця, вулиця Центральна (колишня Леніна), 27; для ведення особистого селянського господарства площею 0,05 га, яка знаходиться за адресою село Устивиця, вул. вулиця Центральна (колишня Леніна), 27 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га, що знаходиться по вул. Степова №38а; вказані земельні ділянки були надані [PERSON] у власність рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 23 квітня 1997 року. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті та яка подала заяву до приватного нотаріуса [PERSON] Також спадкоємцем за законом після [PERSON] та брат [PERSON] [PERSON], який спадщини не прийняв та на неї не претендує. Інших спадкоємців не має. Коли позивач звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, о позивачу було відмовлено на тій підстав, що земельні ділянки не внесені до НКС і в звязку з цим не було можливості отримати витяги із Національної кадастрової системи, оскільки, крім рішення про передачу у власність у паперовому варіанті, інших документів стосовно земельних ділянок, у позивача не було. На житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,06 га, яка знаходиться за адресою село Устивиця, вулиця Центральна (колишня Леніна) №27 [PERSON] Те6тяна [PERSON] вже всі спадкові документи оформила. Оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (земельні ділянки) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних матеріалів справи (а.с.а.с.39-42). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, від [PERSON] сільської ради надійшов лист про визнання позову та про розгляд справи у відсутність представника [PERSON] сільської ради (а.с.34). В судове засідання представник третьої особи у справі Відділу Держгеокадастру у Полтавської області не зявився, даний відділ належним чином сповіщений про день та час розгляду справи (а.с.а.с.23,28). В судове засідання третя особа [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що не заперечує проти задоволення позову (а.с.43). Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб у справі, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову». Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оглянувши витребувані з канцелярії суду матеріали цивільної справи №525/660/16-ц, і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області та [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що батько позивача у справі [PERSON] (прізвище при народженні [PERSON]) [PERSON] [PERSON], постійним місцем реєстрації проживання якого було с. Устивиця, вул. Центральна (колишня Леніна), 27 Великобагачанського району Полтавської області, помер 06.11.2015 року, про що виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.а.с.6,7,8,12). Громадянка [PERSON] (в даний час прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 24 жовтня 1975 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, її батьком вказаний [PERSON] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (теперішнє прізвище [PERSON]), 17 листопада 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON], отримала прізвище після реєстрації шлюбу «Яремчук» (а.с.7). З довідки від 26.10.2016 року №512, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що земельна ділянка площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вулиця Центральна (колишня Леніна) №27 перебувала в користуванні померлого [PERSON] на підставі рішення №70 виконавчого комітету протоколу №4 від 23.04.1997 року (а.с. 9). З довідки від 26.10.2016 року №513 виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: вулиця Центральна (колишня Леніна) №27 перебувала в користуванні померлого [PERSON] на підставі рішення №70 виконавчого комітету протоколу №4 від 23.04.1997 року (а.с. 10). З довідки від 26.10.2016 року №514 виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що земельна ділянка площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: вулиця Степова №38-а перебувала в користуванні померлого [PERSON] на підставі рішення №70 виконавчого комітету протоколу №4 від 23.04.1997 року (а.с.11). З архівної довідки від 09.09.2016 року № 01-22/341 вбачається, що [PERSON] сільською радою Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки: 0,06 га для обслуговування житлового будинку по вул. Леніна (в даний час Центральна), також було передано: 0,05 га по вул. Леніна (в даний час Центральна), 0,10 га по вул. Леніна та 0,45 га по вул. Степовій для ведення особистого підсобного господарства (а.с.13). Аналіз змісту вищевказаного рішення свідчить про те, що за життя [PERSON] було передано безкоштовно саме у приватну власність (а не в користування) відповідні земельні ділянки, однак за життя він не встиг виготовити Державні акти на вищевказані земельні ділянки. Також, з архівної довідки від 19.10.2016 № 01-22/422 вбачається, що у [PERSON] було вилучено та приєднано до земель запасу [PERSON] сільської ради земельні ділянка 0,10 га по вул. Леніна (а.с.14). З довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №208 від 19.04.2016 року вбачається, що [PERSON], який помер 06.11.2015 року, на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою [INFO] (Леніна), 27 Великобагачанського району Полтавської області у наступному складі: дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7 оглянутої цивільної справи №525/660/16-ц). Також, з довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №209 від 19.04.2016 року вбачається, що домоволодіння №27 по вул. Леніна в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області належало на праві власності [PERSON], який помер 06.11.2015 року (а.с.8 оглянутої цивільної справи №525/660/16-ц). З довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №472 від 29.09.2016 року вбачається, що відповідно до рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 12.02.2016 року відбулося перейменування вулиці Леніна на вулицю Центральна (а.с.8). Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15.07.2016 року визнано, що на момент смерті 06 листопада 2015 року [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Устивиця, вул. Центральна (колишня вул.Леніна), 27 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ.А-1), літньої кухні (літ.-Б), літньої кухні (літ.-б), літньої кухні (літ.б-1), погріба вхідного (літ.-В), гаража (літ.-Г), сараю (літ.-Д), огорожі №1, а в порядку спадкування, визнано за [PERSON] як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Устивиця, вул. Центральна (колишня вул. Леніна), 27 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ.А-1), літньої кухні (літ.-Б), літньої кухні (літ.-б), літньої кухні (літ.б-1), погріба вхідного (літ.-В), гаража (літ.-Г), сараю (літ.-Д), огорожі №1 (а.с.а.с.47-49 оглянутої цивільної справи№525/660/16-ц). Приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 11.11.2016 року відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,45 га ведення особистого підсобного господарства, у звязку з відсутністю у позивача документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно (а.с.17). З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] №2334/01-16 від 30 грудня 2016 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що після смерті 06.11.2015 року [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала [PERSON]. Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило, та відсутні претензії кредиторів; також заповіт [PERSON] у реєстрі заповітів відсутній (а.с.а.с.35-38). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом після померлого 06.11.2015 року [PERSON], є його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину та є спадкоємцем його майна за законом, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки), та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно, є передбачені законом підстави для задоволення позову. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області та [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved