overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з підстав передбачених ст. 71 ЖК Української РСР, посилаючись на те, що вона є наймачем квартири [ADDRESS], на підставі рішення Артемівської міської ради № 821 від 19.09.2001 року. У квартирі зареєстрований її син [PERSON], який з 2013 року в квартирі не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у квартирі, наймачем якої є [PERSON], остання просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки [PERSON] добровільно знятись з реєстрації не бажає. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, її представником [PERSON] подано до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі рішення Артемівської міської ради № 821 від 19.09.2001 року є наймачем однієї кімнати жилою площею 12,1 кв.м квартири [ADDRESS] (а.с. 12). Тож, спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 2 ЖК України. Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 2421 від 14.09.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сім'ї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Згідно акту № 2899 від 10.09.2018 року в квартирі [ADDRESS], [PERSON] не проживає за вищезазначеною адресою з 2013 року (а.с. 14). Відповідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача [PERSON] протягом більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] В будинку зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який в будинку не проживає більше 13 років. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в будинку просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в спірному жилому приміщенні понад один рік, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі угоди про розподіл спадкового майна від 01.11.2004 року, є власником будинку [ADDRESS] Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано в КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» за № 7919494 від 05.11.2004 року (а.с. 7-8). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 24.05.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сім'ї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно акту про не проживання від 24.05.2018 року, відповідач [PERSON] , [INFO], не проживає за адресою: [ADDRESS] За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Свято-Покровське, вул. Шкільна, 17, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником будинку № 17 по вул. Шкільній в с. Свято-Покровське Бахмутського району Донецької області. В будинку зареєстрований її син [PERSON], який з 2014 року в будинку не проживає. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в будинку просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 25.05.1992 року, є власником будинку № 17 по вул. Шкільній в с. Свято-Покровське Бахмутського району Донецької області. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано КП Артемівське бюро технічної інвентаризації за № 2-499 (а.с. 8-9). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сімї № 2-507 від 15.06.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно акту від 21.06.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2014 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 10). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 17 по вул. Шкільній в с. Свято-Покровське Бахмутського району Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Чайковського, 5/3, з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що він та його сестра [PERSON] є власниками квартири № [ADDRESS]. Він зареєстрував в спірній квартирі [PERSON], який не є родичем та не проживає в квартирі з лютого 2015 року. Відповідач участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає йому, як власнику квартири у здійсненні права розпорядження належним йому майном, він змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа [PERSON], яка була належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1996 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.10.2002 року, договору дарування квартири від 04.11.2009 року на праві спільної часткової власності належить квартира № [ADDRESS] (а.с. 6, 9). Згідно довідки про склад сімї від 20.08.2017 року, у спірному жилому приміщені зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно акту, складеного головою ОСББ «Чайковського,5», відповідач [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO], з 11 лютого 2015 року по теперішній час (а.с. 7 зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, встановивши факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин, відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, а тому має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Чайковського, 5/3. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, провулок Недєліна, 8, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником будинку № 8 по провулку Недєліна в м. Бахмут Донецької області. В будинку зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який в будинку не проживає з червня 2014 року. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в будинку просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеному будинку понад один рік без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 12.05.1990 р., є власником житлового будинку № 8 по провулку Недєліна в м. Бахмут Донецької області. Право приватної власності за [PERSON] зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Артемівська» 15.12.1990 року за № 30-8880 (а.с. 18). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з копії домової книги, в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 19). Відповідно акту від 18.05.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з червня 2014 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 21). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 8 по провулку Недєліна в м. Бахмуті Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Сіверськ, вул. Садова, 18/2, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником будинку № 18/2 по вул. Садовій в м. Сіверську Донецької області. В будинку зареєстрований її син [PERSON], [INFO], який з 2014 року в будинку не проживає. Таким чином, оскільки відповідач більше року не проживає в будинку просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку є власником житлового будинку № 18 по вул. Садовій в м. Сіверську Донецької області. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано КП Артемівське бюро технічної інвентаризації за № 25-4024. Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сімї № 2431 від 18.06.2018 року, в спірному житловому приміщенні, як члени сімї зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно акту від 15.06.2018 року № 1317, відповідач [PERSON], [INFO], з 2014 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 10). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 18/2 по вул. Садовій в м. Сіверську Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

\~Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON],[INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Соледарська, 80, з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником жилого будинку за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Соледарська, 80 на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку від 24.02.2000 року. 28 грудня 2006 року за проханням її сина [PERSON] вона зареєструвала у спірному житловому приміщенні відповідача, проте жодного дня він в будинку не проживав. Відповідач участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. \~\~\~\~ Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає їй, як власнику будинку у здійсненні права розпорядження належним їй майном, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, надали суду заяву, в якій просять задовольнити позовні вимоги [PERSON], а також розглядати справу без їх участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача за місцем реєстрації у зазначеному будинку без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.02.2000 року належить жилий будинок № 80 по вул. Соледарській (Жовтневій) в м. Соледар Донецької області (а.с. 7). \~\~ \~Згідно довідки, складеною головою вуличного комітету [PERSON], у спірному жилому приміщені зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно акту від 27.04.2017 року, відповідач [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO], з моменту реєстрації по теперішній час. \~Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України \~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, встановивши факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин, відповідач [PERSON] втратив право користування спірним жилим приміщенням, а тому має бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Соледарська, 80.

Outcome: approved