Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], що залишилось після смерті [PERSON], посилаючись на те, що 24 квітня 2005 року помер [PERSON] (батько чоловіка позивача). Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину двокімнатної квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві приватної власності. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] (мати чоловіка позивача). [PERSON] спадщину прийняла в установленому порядку, оскільки на момент смерті проживала разом з ним. Однак за життя спадкові права не оформила, та 02.03.2015 року померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на цілу частину вищезазначеної квартири, яку [PERSON] прийняла після смерті [PERSON], але не оформила свої спадкові права, а також ? частину, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. Спадкоємцем після смерті [PERSON] залишився син [PERSON] (чоловік позивача), який в установленому законом порядку 20.08.2015 року прийняв спадщину, шляхом звернення до Краснолиманської державної нотаріальної контори з відповідною заявою, однак за життя спадкові права не оформив та 12.10.2015 року помер. Для отримання свідоцтва про право спадщину вона звернулась до Лиманської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на імя [PERSON] на вищезазначену квартиру. Оскільки іншого шляху для вирішення спірного питання немає, вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання предявлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] обласна рада, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання участь представника не забезпечила, про причини неявки представника суду не повідомили, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 1643 від 16.12.1996 року, на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. 24 квітня 2005 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-НО № 027413 від 25.04.2005 року (а.с. 16). Як вбачається з копії домової книги (а.с. 21-22), [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. 02 березня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-НО № 900405 від 20.03.2015 (а.с. 17). Спадкоємцем [PERSON] був її син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЮ № 665603 від 09.06.1951 року (а.с. 12). 12 жовтня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-НО № 923338 від 12.10.2015 року (а.с. 18). Спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії II-НО № 302419 від 26.07.1975 року (а.с. 11). Постановою державного нотаріуса Лиманської держаної нотаріальної контори від 23 лютого 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], за підстав відсутності правовстановлюючих документів, щодо належності майна спадкодавцеві (а.с. 24). Відповідно довідки Лиманської державної нотаріальної контори від 23.06.2017 року № 756/02-14, спадкова справа до майна [PERSON], який помер 24 квітня 2005 року, не заводилась та із заявами про прийняття або про відмову від спадщини до Лиманської державної нотаріальної контори не звертався. На підставі заяви про прийняття спадщини за законом, яка зареєстрована Краснолиманською державною нотаріальною конторою 20.08.2015 року від імені [PERSON], який зареєстрований та проживав в [INFO] заведена спадкова справа № 373/2015 після померлої 02.03.2015 року [PERSON], з іншими заявами про прийняття спадщини або відмову ніхто не звертався. Крім того, на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, яка зареєстрована Краснолиманською державною нотаріальною конторою 30.01.2016 року від імені [PERSON], яка зареєстрована та проживає в [INFO], та заяви про відмову від прийняття спадщини за законом, яка зареєстрована Краснолиманською державною нотаріальною конторою 22.03.2016 року, від імені [PERSON], заведена спадкова справа № 48/2016 після померлого 12.10.2015 року [PERSON], з іншими заявами про прийняття спадщини або відмову ніхто не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS], що залишилась після смерті [PERSON], померлого 12.10.2015 року.

Outcome: approved