Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1998 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач працює, але кошти на утримання сина не надає. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивача позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 1/4 частини від його заробітку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1998 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Також судом з пояснень сторін встановлено, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, працевлаштований та отримує заробітну плату приблизно 2000-2500 грн. на місяць. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначити не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, за змістом зазначених норм спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина свідчить про наявність між ними спору щодо утримання дитини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач працевлаштований, отримує стабільний дохід, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, необхідно визначити в частці від його заробітку (доходу). Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, всі інші обставини справи, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову - 23 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial