Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому, з урахуванням уточнень, заявлено вимогу про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224881700:01:003:0691, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якої в межах 6-місячного строку позивач подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, однак, у зв`язку з тим, що було виявлено наявність арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на невизначене майно фізичної особи - [PERSON] , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що складена відповідна постанова нотаріуса . Як зазначається позивачем при зверненні до суду, вона є єдиною спадкоємицею за заповітом, яка не має наміру не приймати або відмовлятись від прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, вважала невірним обраний позивачем спосіб захисту: з боку відповідача права позивача не порушені. Третя особа [PERSON] в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність; проти задоволення позову не заперечував. Треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та приватний нотаріус ДМНО Журавель В.Ю. не скористалися правом брати участь у судовому засіданні. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, шлюб між [PERSON] (позивачем) та [PERSON] (спадкодавцем) був укладений 10.01.1978 р., про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.05.2018 р. Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом №872, [PERSON] помер [INFO] (а.с.25). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 26.12.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. за реєстровим №1075, яким все своє майно заповіт [PERSON] (позивачу). 18.03.2019 р. постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки при здійсненні необхідних перевірок щодо відсутності заборон або арештів, відповідно до чинного законодавства, було виявлено наявність арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на невизначене майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 8383953, зареєстроване 21.01.2009 року Першою харківською державною нотаріальною конторою. У зв`язку з відсутністю в реєстрі будь-яких уточнюючих ідентифікаційних даних [PERSON] встановити, що вказаний вище [PERSON] не є спадкодавцем за заведеною спадковою справою №27/2018, не можливо. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 28.11.1997 р., яке видано Виконкомом міської Ради, квартира [ADDRESS] перейменування Дніпропетровськ) належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (спадкодавець), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (третя особа) (опис майна: загальна площа 50,66 кв.м, житлова площа 28,7 кв.м, 1а кімната 16,2 кв.м, 2а кімната 12,5 кв.м, кухня 7,8 кв.м, ванна кімната 2,9 кв.м. вбиральня 1,3 кв.м, коридор 8,1 кв.м, вбудована шафа 0,3 кв.м, лоджія 1,56 кв.м, висота приміщень 2,50 м )(а.с.17). Згідно Державного акту від 11.08.1995 ДП Св 001395, земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224881700:01:003:0691, належить на праві приватної власності [PERSON] (спадкодавцю) (а.с.19-24). Заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. від 20.07.2018 позивач прийняла спадщину, про що свідчить заява у матеріалах спадкової справи №27/2018. Інші спадкоємці, відповідно до вказаної спадкової справи, відсутні. Процесуальні дії у справі: -ухвалою суду від 28.10.2019 витребувані доказі: спадкова справа (у копії) після померлого [PERSON] -ухвалою суду від 03.12.2019 залучено у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Правовідносини виникли із захисту спадкових прав позивача, як спадкоємця за заповітом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Час відкриття спадщини визначається ч. 2 ст. 1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Як встановлено судом, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись із заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журавель В.Ю. про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] відсутні. Як встановлено судом, нотаріусом при здійсненні необхідних перевірок щодо відсутності заборон або арештів була виявлена наявність арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на невизначене майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження: 8383953, зареєстроване 21.01.2009 року Першою харківською державною нотаріальною конторою. Суд наголошує, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті: 1/3 частина квартири [ADDRESS] та земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224881700:01:003:0691, а наявність арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на невизначене майно [PERSON] не може бути підставою для висновку про відсутність самого права та неможливість переходу вказаного права у порядку спадкування за заповітом до визначеного померлим спадкоємця. Разом з тим, що стосується вимог позивача щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом в цілому на квартиру [ADDRESS] , то суд не знаходить їх слушними, оскільки, як було встановлено судом, спадкодавцю [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/3 частина вказаної квартири, тому спадкове майно складається з 1/3 частки даної квартини, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial