Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Звернувшись до суду з заявою, [PERSON] просить встановити факт смерті [PERSON], померлої [INFO] у м. Макіївка Донецької області Україна, посилаючись на те, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області Україна, внаслідок інтоксикації, злоякісного утворення тіла матки, померла її мати [PERSON], [INFO]. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Мар'їнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву [PERSON] не надав. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1) . Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4). Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи (ч.5). Судом встановлено, заявником у даній справі є громадянка України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданим 21 жовтня 1998 року Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України Донецької області (а.с.30-32). Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 31.03.1965 року (а.с.28), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.07.1984 року, відповідно до якого [PERSON] 07 липня 1984 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] (а.с.29). За твердженням заявника, [INFO] в Україні в м. Макіївка Донецької області померла її [PERSON], [INFO]. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником надані: - копія паспорту громадянина України на ім'я [PERSON] (а.с.8); - копія медичного свідоцтва про смерть [PERSON] № 585 від 05.10.2017 року, виданого ЦПМСД № 5 м. Макіївки (а.с.9); - копія договору № 1134 від 06.10.2017 року на організацію та проведення поховання [PERSON] (а.с.12); - копія довідки про поховання [PERSON] (а.с.13); - фототаблиця із зображенням могили [PERSON] (а.с.17); - копія довідки про причину смерті [PERSON] № 585 від 05.10.2017 року, виданої ЦПМСД № 5 м. Макіївки (а.с.33); - копія свідоцтва про смерть [PERSON] від [INFO], виданого Червоногвардійським відділом ЗАЦС м. Макіївка (а.с.34). Даючи оцінку допустимості документам що видані, установою та органом, на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті [PERSON] для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника [PERSON], суд, як виняток, приймає до уваги копію свідоцтва про смерть [PERSON] від 05.10.2017 року та оцінює його в сукупності з фототаблицею із зображенням могили [PERSON], копією лікарського свідоцтва про смерть № 585 від 0510.2017 року, копією довідки про причину смерті, копією договору замовлення на організацію та проведення поховання, копією свідоцтва про поховання [PERSON], та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON], померлої [INFO] у м. Макіївка, Донецької області, Україна, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть матері.

Outcome: approved