Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом та, уточнивши заявлені позовні вимоги в остаточній редакції 15.09.2014 року, позивач посилається на ті обставини, що з 16.12.2005 року на підприємстві ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг» діє первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів, яка на підставі ст.16 Закону України « Про професійні спілки та гарантії їх діяльності» має статус юридичної особи та внесена до Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців за № 497032 ААА. 27.02.2013 року по ПАТ « АМКР» був виданий наказ № 258 « Про удосконалення транспортних перевезень», яким було передбачено зміну в штатному розкладі структурного підрозділу підприємства - цеху технологічного автотранспорту ( надалі ЦТА). Вказані зміни згідно наказу № 258 в структурному підрозділі ЦТА проводились відповідачем в порушення вимог, встановлених статтею 50 Закону України « Про зайнятість населення» без відповідного узгодження з профспілковими організаціями підприємства. До виходу наказу № 258 відповідачем були укладені договори з ТОВ « Єтар» та ПП « Сармат» про надання послуг по вчиненню автоперевезень відходів металургійного виробництва та продуктів гірничого виробництва. В результаті чого ТОВ « Єтар» та ПП « Сармат» були направлені, а відповідачем були залучені до роботи на ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг» працівники іншого роботодавця без узгодження з профспілками підприємства та в порушення колективного договору ПАТ «АМКР» і вимог ст.ст. 39, 50 Закону України « Про зайнятість населення» про заборону направлення та залучення працівників іншого роботодавця до ПАТ « АМКР». Позивач вважає, що вищеназваними неправомірними діями відповідача були порушені права первинної профспілкової організації ВППНВФ ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг», проігноровані її законні вимоги щодо усунення порушень діючого законодавства, тому він просить: визнати незаконним залучення відповідачем до роботи на ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг» працівників інших роботодавців - ТОВ « Єтар» та ПП « Сармат»; визнати наказ по підприємству № 258 від 27.02.2013 року « Про удосконалення автотранспортних перевезень» незаконним та зобов»язати відповідача скасувати вказаний наказ. У судовому засіданні представники позивача Гапон С.Г. та Струков С.М. підтримали заявлений позов та пояснили, що згідно п.12 ст.247 КЗпП України, п.12.ст.38 Закону України « Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та п.п.1.2,9.1 заключного пложення 10 колективного договору ПАТ « АМКР» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві здійснює громадський контроль за виконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю. Згідно п.2.1. діючого колективного договору ПАТ « АМКР», власник зобов»язаний здійснювати організацію праці на підприємстві з дотриманням вимог діючого трудового законодавства. Пункти 4.1, 9.6 колективного договору, діючі на час видачі відповідачем оспорюваного наказу по підприємству № 258 передбачали попереднє погодження з профспілками питань звільнення працівників за п.1 ст.40 КЗпП України, але положення цих пунктів були порушені відповідачем при винесенні вищеназваного наказу. Відповідач протиправно вивів працівників структурного підрозділу ЦТА поза штат шляхом ліквідації дільниці і скорочення їх робочих місць, що забороняється діючим законодавством. До і після незаконного скорочення посад в автоколоні № 7, без узгодження з профспілками підприємства ПАТ «АМКР», відповідачем залучались до роботи працівники інших роботодавців- ПП « Сармат» та ТОВ « Єтар», чим порушені вимоги ст.ст.39, 50 Закону України « Про зайнятість населення». Вважають, що наявні правові підстави для скасування незаконного наказу і просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «АМКР» Майстренко О.С. позов не визнав, вважає заявлені вимоги необґрунтованими, оскільки по-перше , не зрозуміло: які саме права самої профспілки були порушені оспорюваним наказом. Крім того, позивач не вірно трактує вимоги ст. ст. 39, 50 Закону України « Про зайнятість населення», оскільки підприємство не користувалось послугами суб»єктів господарювання , які здійснюють посередництво у працевлаштуванні. Між ПАТ « АМКР» та ПП « Сармат» і ТОВ «Єтар» укладались господарські договори на здійснення перевезень вантажів та продукції, отже норми вищеназваного Закону не були порушені відповідачем. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа по справі первинна профспілкова організація Профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ « АМКР» в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно із ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист особистого майнового чи не майнового права або інтересу, в разі його порушення шляхом звернення до суду. Відповідно до ст.19 Закону України « Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки мають право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів, але у даному випадку повинно бути зазначено : які конкретно права і якого члена ( членів) профспілки були порушені роботодавцем чи іншими особами, а також чи уповноважили вищеназвані особи профспілку на подачу позову від їх імені. Між тим, із позовної заяви убачається, що позов поданий безпосередньо від первинної організації ВППНВФ, як юридичної особи, отже судовому розгляду підлягають тільки питання щодо порушень прав та інтересів цієї особи. Звернувшись до суду із позовом про скасування наказу від 27.02.2013 року по ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг» за № 258 « Про удосконалення транспортних перевезень», позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст. ст. 39, 50 Закону України « Про зайнятість населення» та 4.1, 9.6 колективного договору при його винесенні, а саме: неузгодження з профспілковими організаціями підприємства питань скорочення чисельності штату, залучення до роботи на підприємстві працівників іншого роботодавця. Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на порушення адміністрацію відповідача норм ст. 39 Закону України « Про зайнятість населення», у зв»язку із залученням працівників сторонніх організацій до роботи на підприємстві без згоди з профспілковими організаціями. Зазначена стаття структурно знаходиться в розділі У1 під назвою « Послуги посередництва у працевлаштуванні». Із змісту вищеназваної статті убачається, що нею регулюються взаємовідносини між суб»єктом господарювання, який наймає працівників для подальшого виконання ними робіт в Україні та роботодавцем, при цьому дані правовідносини виникають на підставі цивільно- правової угоди про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні. Таким чином, кваліфікуючою ознакою у взаємовідносинах між суб»єктом господарювання, який наймає працівників для подальшого виконання ними робіт в Україні та іншим роботодавцем, згідно п.п.1 п.1 ст.39 Закону України « Про зайнятість населення» є укладення між ними договору про застосування праці працівника. Аналогічні роз»яснення містяться і у листі Мінсоцполітики України № 639/021/106- 13 від 02.08.2013 року. Доказів того, що між ТОВ « Єтар», ПП « Сармат» та ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг» були укладені договори про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні суду не було надано позивачем. Згідно наданої суду ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг» довідки від 02.06.2014 року № 234-356 між відповідачем та ТОВ « Єтар» були укладені договори: № 1899 від 11.05.2012 року, № 1902 від 11.05.2012 року № 3682 від 18.12.2012 року . Предметом даних договорів є надання Перевізником ( ТОВ « Єтар») Замовнику ( ПАТ « АМКР») автотранспортних послуг шляхом надання за його заявками великовагових автомобілів та іншої автотехніки. Аналогічні послуги визначені і за договором № 3683 від 18.12.2012 року , укладеним між ПАТ «АМКР» та ПП « Сармат» ( а.с.71). Отже посилання позивача на порушення відповідачем при винесенні наказу № 258 від 27.02.2013 р. вимог ст.39 ЗУ « Про зайнятість населення» є безпідставними. Що стосується доводів профспілки про , начебто, допущені відповідачем порушення вимог ст.50 Закону України « Про зайнятість населення», то аналіз норм зазначеної статті показує, що вони регламентують участь роботодавців в забезпеченні зайнятості населення, інформацію про заплановане звільнення працівників у зв»язку із змінами в організації виробництва, яку вони повинні надавати територіальним органам служби зайнятості та тільки в разі масового звільнення. Відповідно до ст.51 Закону України « Про зайнятість населення», яка передбачає участь профспілок, їх об»єднань в забезпеченні зайнятості населення , не передбачено право профспілок на обов»язкове отримання від адміністрацією роботодавця інформації про можливе наступне звільнення працівників і на проведення консультацій з профспілками з питань зменшення штатної чисельності. Посилання позивача на порушення адміністрацією пунктів 4.1, 9.6 Колективного договору суд також не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2013 року у справі № 904/1655/13-г, залишеного без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2014 року, зазначені пункти колективного договору визнані недійсними. Таким чином, на час розгляду справи наявне рішення суду , що набрало законної чинності і яким надана правова оцінка вищеназваним пунктам Колективного договору, у зв»язку з чим, суд не має законної можливості переоцінювати обставини, які встановлені рішенням судів. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач на підставі ст.60 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги . При розгляді справи не встановлено порушень прав та інтересів первинної профспілкової організації ВППНВФ ПАТ « АрселорМіттал Кривий Ріг» при винесенні відповідачем наказу № 258 від 27.02.2013 року « Про удосконалення транспортних перевезень», у зв»язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати поверненню позивачеві не підлягають.

Outcome: dismissed