Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 19.05.2020 року позивач звернувся до суду з вказаною заявою до відповідача про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті ДТП, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в сумі 10634,37 грн. та судові витрати на загальну суму 6340,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.02.2019 року постановою Херсонського міського суду Херсонської області у справі №766/22191/18 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та встановлено, що 02.11.2018 року о 12-40 год. в м. Херсоні, на перехресті вул. Комкова та Пушкінської, водій [PERSON] , керуючи мопедом Honda Tact 16 без номерного знаку, будучи неуважним та необережним, не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечний інтервал, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 5 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Херсонського апеляційного суду від 13.06.2019 року постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2019 року залишено без змін. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] автомобіль марки Mazda 5 р.н. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , якому внаслідок неправомірних дій відповідача завдана матеріальна шкода, як власнику транспортного засобу. Згідно висновку експертного дослідження №333 по визначенню матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Mazda 5 р.н. [NUMBER] від 12,11.2018 року розмір шкоди, завданий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась, внаслідок протиправних дій відповідача, складає 10 634,37 грн. У зв`язку із вчиненням відповідачем неправомірних дій, що призвели до завдання позивачу, як власнику майна матеріальної шкоди, така шкода має бути відшкодована відповідачем в повному обсязі. ІІ. Виклад позиції відповідача. 20.10.2020 року Риженко Д.О., діючи в інтересах відповідача на підставі ордеру, подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідач вимушено визнає обставини факту ДТП, на яку посилається позивач у позовній заяві, через те, що вказана обставина була встановлена вказаною постановою суду. Інші обставин та правові підстави позову відповідачем заперечуються. Долучений до позову висновок експертного дослідження зроблений на підставі заяви, яка була подана особі, яка робила вказаний висновок 06 листопада 2018 року, в той час як протокол огляду т/з був складений 07 листопада 2019 року. Відповідача ніхто не намагався викликати для участі у огляді. В той же час, порівняння отриманих внаслідок ДТП ушкоджень з тими, які мав автомобіль на час його огляду спеціалістом має істотне значення, оскільки вказаний автомобіль експлуатувався, та міг отримати зафіксовані ушкодження вже після ДТП, яка мала місце 02 листопада 2018 року. Вказане свідчить про неналежність вказаного доказу, що включає об`єктивність визначення дійсною розміру шкоди. В той же час додані до позовної заяви докази мають відтиск штемпелю «Відповідає оригіналу», тобто з порушенням порядку його засвідчення, а тому подані фотокопії не є копіями письмових доказів у розумінні ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи, призначений на 12.08.2020 року та 15.09.2020 року за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено на 20.10.2020 року. 20.10.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача на підставі ордеру, подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У зв`язку з відсутністю доказів отримання позивачем відзиву, розгляд справи відкладено на 23.11.2020 року. У час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, Пойда І.Г., діючи в інтересах позивача на підставі ордеру, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У час призначений для розгляду справи відповідач не з`явився, [PERSON] , діючи в інтересах відповідача на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечив. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Mazda 5, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2019 року у справі №766/22191/18, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 11.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та судовий збір в сумі 384, 20 грн. Судом встановлено, що 02.11.2018 року о 12-40 год. в м. Херсоні, на перехресті вул. Комкова та вул. Пушкінської водій [PERSON] , керуючи мопедом Honda Tact 16 без номерного знаку, будучи неуважним та необережним, не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечний інтервал, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Mazda 5 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За висновком\~експертного дослідження\~№333\~по визначенню\~матеріального збитку\~завданого власнику\~автомобіля «MAZDA5\~2.0і\~5МТ\~Comfort»\~держномер [NUMBER] \~в результаті\~його пошкодження\~при ДТП,\~складеного 12.11.2018\~року судовим\~експертом Дадоновим\~В.В.,\~вартість матеріального\~збитку,\~завданого власнику\~автомобіля «MAZDA5\~2.0і\~5МТ\~Comfort» держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП (02.11.2018 року), становить 10634, 37 грн. V. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За вказаних обставин обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За викладеного, постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2019 року у справі №766/22191/18, якою [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, має у справі що розглядається преюдиційне значення. А отже обставини щодо винуватих дій водія мопеду Honda Tact 16 без номерного знаку, вчинених 02.11.2018 року на перехресті вул. Комкова та вул. Пушкінської, в м. Херсоні, в результаті яких був пошкоджений автомобіль MAZDA5 2.0і 5МТ Comfort, власником якого є [PERSON] є встановленими і доказуванню в даній справі не підлягають. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Висновком експертного дослідження №333 складеним 12.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MAZDA5 2.0і 5МТ Comfort» держномер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП (02.11.2018 року), становить 10634, 37 грн.. За встановлених судом обставин, враховуючи доведеність вини [PERSON] у вчиненні ДТП та завданні збитків позивачу, розмір яких визначений експертним дослідженням, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної автомобілю позивача у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 10634, 37 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до квитанції №0.0.1500618218.1 від 21.10.2019 року та квитанції №35 від 19.05.2020 року позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000, 00 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved