overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2011 року В січні 2013 року вона зареєструвала в квартирі свого знайомого [PERSON], який в з січня 2014 року в квартирі не проживає. Відповідач [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає їй, як власнику квартири у здійсненні права розпорядження належним їй майном, вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2011 року належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідки про склад сім'ї від 05.09.2018 року № 55, в спірному житловому приміщені зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно Акту від 05.09.2018 року, складеного головою правління ОСББ «Ювілейна,77» [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 03 січня 2014 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні, тому має бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Горбатова, 23/70, посилаючись на те, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований її син [PERSON], який тривалий час в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні квартири. З липня 2010 року відповідач [PERSON] фактично не проживає у відповідному житловому приміщенні. Оскільки відповідач протягом більше 6 місяців не проживає у квартирі без поважних причин, згідно за ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України він втратив право користування квартирою, тому з цих підстав його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді вказаної квартири. Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеній квартирі з липня 2010 року без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради народних депутатів № 840 від 02.10.1996 року, з [PERSON] був укладений договір найму на двокімнатну квартиру [ADDRESS] (Артемівську) Донецької області (а.с. 8-10). Відповідно довідки про склад сімї (а.с. 12) в квартирі [ADDRESS] з 27.12.1994 року зареєстрований відповідач [PERSON] Тож, спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 2 ЖК України. Відповідно до вимог ч.1\~ ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з акту обстеження від 07.05.2014 року відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з червня 2010 року (а.с. 15). Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача [PERSON] протягом більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України його необхідно визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 70 в будинку № 23 по вул. Горбатова в м. Бахмуті Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 71/41, посилаючись на те, що вона є основним наймачем квартири [ADDRESS]. Разом з нею в спірному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON], який в квартирі ніколи не проживав, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні квартири. Оскільки відповідач протягом більше 6 місяців не проживає у квартирі без поважних причин, згідно за ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України він втратив право користування квартирою, тому з цих підстав його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді вказаної квартири. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. В наданій суду заяві, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа територіальна громада м. Бахмут в особі Бахмутської міської ради, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, участь представника у судове засідання не забезпечили, надавши суду заяву про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], та просили розгляд справи проводити без участі представника. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду (а.с. 3). Тож, спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 2 ЖК України. Відповідно акту від 05.10.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], який більше 10 років в спірному житловому приміщенні не проживає (а.с. 2). Відповідно до вимог ч.1\~ ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача [PERSON] протягом більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 41 в будинку № 71 по вул. Миру в м. Бахмуті Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Некрасова, 46/31, посилаючись на те, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований її брат - [PERSON], який не проживає в квартирі більше 10 років, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні квартири. Оскільки відповідач більше 10 років не проживає у квартирі без поважних причин, згідно ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України він втратив право користування квартирою, тому з цих підстав його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді вказаної квартири. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON], який підтвердив факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеній квартирі з 14.05.2005 року без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що відповідно довідки ТОВ «ТБК Схід» від 27.03.2017 року [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], та в спірному житловому приміщенні з 21.02.1990 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.5). Тож, спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 2 ЖК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з акту про не проживання від 27.03.2017 року № 647 відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з 14 березня 2005 року (а.с. 6). Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання відповідача [PERSON] протягом більше 6 місяців у спірній квартирі, тому на підставі ст.ст.71, 72 ЖК України його необхідно визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

\~Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Театральна, 24/3, з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Театральна, 24/3, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.02.2000 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2012 року. Відповідач не є членом його родини, участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. \~\~\~\~\~Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає їй, як власнику квартири у здійсненні права розпорядження належним їй майном, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] у судовому засіданні предявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації у зазначеній квартирі з 06.05.2015 року без поважних причин, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.02.2000 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2012 року належить квартира [ADDRESS]. \~\~\~\~ Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 28.10.2016 року, у спірному житловому приміщенні зареєстрований: [PERSON], [INFO], з 06.05.2015 року (а.с. 5) Як вбачається з акту обстеження від 14.11.2016 року, відповідач [PERSON] не проживає та ніколи не проживав в спірному житловому приміщенні (а.с. 4). \~\~Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України \~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин, суд вважає, що [PERSON] на підставі ст. 391 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.1971 року. Відповідач не є членом його родини, участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає йому, як власнику будинку у здійсненні права розпорядження належним йому майном, він змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.1971 року належить будинок [ADDRESS]. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № [NUMBER] від 29.08.2014 року підтверджується реєстрація права власності на будинок [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 19.05.2016 року, у спірному житловому приміщенні зареєстрована: [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 13). Як вбачається з акту обстеження від 24.05.2016 року відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з травня 2014 року (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин, суд вважає, що [PERSON] на підставі ст. 391 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № [ADDRESS]. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з підстав передбачених ст. 391 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2016 року. Після укладення договору купівлі - продажу будинку від 27.05.2016 року, в будинку залишилась зареєстрованою [PERSON] Відповідач [PERSON] участі в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг не приймає. Оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні перешкоджає їй, як власнику квартири у здійсненні права розпорядження належним їй майном, вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], яка в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.05.2016 року належить квартира [ADDRESS]. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень [NUMBER] від 01.06.2016 року підтверджується реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] (а.с. 6) Згідно довідки № 1369 від 19.08.2016 року, виданої ПП «Квартал», у спірному житловому приміщенні зареєстрована: [PERSON], [INFO]. (а.с. 8). Як вбачається з акту обстеження від 26.08.2016 року відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з червня 2015 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідач [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, а тому має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що на підставі Договору купівлі-продажу від 14 березня 2017 року їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У спірному житловому приміщенні зареєстрована колишній власник квартири [PERSON], [INFO], яка з січня 2014 року у спірному житловому приміщенні не мешкає, її особистих речей у квартирі не має. Не зважаючи на зміну місця проживання та припинення права власності на квартиру, відповідач з реєстрації не зналася, чим змушує її нести додаткові витрати по утриманню житла та заважає оформити субсидію. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. В наданій суду заяві позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу, у відповідності до якого [PERSON] передала у власність (продала), а [PERSON] прийняла у власність (купила) квартиру [ADDRESS] (а.с.5-6). Право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 березня 2017 року, номер запису про право власності 19416306 (а.с.37-39). Відповідно до довідки КП «СЕЗ» № 5321 від 04.08.2017 року (а.с.8) у квартирі [ADDRESS] зареєстрована колишній власник квартири [PERSON] Згідно із Актом з перевірки паспортного режиму від 28 липня 2017 року відповідач [PERSON] не мешкає у спірному житловому приміщенні з січня 2014 року, її особисті речі у квартирі відсутні (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже, з моменту переходу права власності на спірне житлове приміщення до нового власника, відповідач [PERSON], як колишній власник квартири [ADDRESS], втратила право користування спірним житловим приміщенням, а тому має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Тож, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved