Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати його батьком малолітньої [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з січня 2008 року по липень 2008 року він мешкав з [PERSON], яка є третьою особою по справі. [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON], на момент народження якої позивач із матір'ю дитини не проживав, про вагітність останньої та народження нею дитини не знав. Оскільки [PERSON] під час вагітності перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], він і був записаний батьком дитини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний за два місяці до народження дитини, після чого вказані особи припинили спілкування, а вихованням та утримання дитини займалась лише мати. У червні 2017 року [PERSON] випадково дізнався про народження [PERSON] дитини, батьком якої вважає саме себе, з огляду на що відновив проживання однією сім'єю з [PERSON] та здійснює виховання [PERSON], [INFO] До судового засідання позивач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не з'явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог [PERSON], оскільки ніколи не вважав себе батьком [PERSON], [INFO] а з [PERSON] не проживає вже більше дванадцяти років. Третя особа [PERSON], яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 17 листопада 2006 року по 23 грудня 2008 року, що вбачається з копії десятої сторінки паспорта [PERSON] серії [NUMBER] виданого Будьоннівським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 22.01.2008 року (а.с. 11). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.2009 року вбачається, що [INFO] у місті Донецьку народилась [PERSON], батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Враховуючи викладене, батьком [PERSON], [INFO] при реєстрації її народження був зазначений відповідач [PERSON] Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду (п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України). Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. З урахуванням наведеного, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд дістається висновку, що позивачем доведено, що саме він є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно частини 1 статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved