Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з червня 2012 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] Від цих відносин у сторін народилася дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка після припинення фактичних шлюбних відносин з травня 2018 року проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. При цьому, відповідач, який є фізично здоровою особою, на утриманні непрацездатних батьків та інших дітей не має, добровільно допомогу на утримання дочки не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Заперечень щодо заочного розгляду справи не надійшло. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 липня 2014 року (а.с. 7). [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що видно з копії домової книги (а.с. 8-12). Відповідно до ст. 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно зі ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , враховуючи: стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який є працездатним; не надання відповідачем доказів щодо наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей та інших утриманців, інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у запропонованому позивачем розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку. За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved