Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних поясннь позивачки в судовому засіданні, 06.04.2010 року сторони уклали шлюб, який зареєструваний у відділі реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 23. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: Соломія, [INFO] та Назар, [INFO]. Пртягом останнього року між ними погіршились подружні стосунки, оскільки відповідач почав часто вчиняти скандали через безпідставні ревнощі. Окрім того, відповідач почав дорікати невмінням вести домашнє господарство та про черезмірну трату коштів. За вказаних підстав між ними часто виникають сварки та скандали, в ході яких відповідач декілька разів мав намір її побити і шукає будь-який привід аби її образити. Змінювати свою поведінку відповідач не бажає. Сімя фактично розпалася в травні 2014 року, з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження сімї неможливе. Вказує, що за їх спільною з відповідачем згодою після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею. Спір щодо розподілу майна, яке знаходиться у спільній сумісній влсаності не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Костюк. Просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06.04.2010 року у відділі РАЦС Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 23. Судові витрати по справі стягнути з відповідача на її користь. Відповідач в судове засідання не зявився, судом приймались міри щодо повідомлення його про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується судовими повідомленнями. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, 4 ст. 56 СК України). Згідно з вимогами ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 06.04.2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівннської області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 055176. Судом встановлено, що позивачка не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем, сім'я фактично розпалась, відсутність взаєморозуміння між подружжям. За таких обставин справи, встановлених судом взаємовідносин сторін, з урахуванням вищеназваних норм Сімейного кодексу і з огляду на те, що сторонам по справі надавався строк для примирення, однак таке не настало, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме як інтересам позивача так і відповідач, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 243,60 грн. витрат понесених на оплату судового збору.

Outcome: approved