Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за період, починаючи з 14.05.2019 р. по 30.06.2020 р. Позов обґрунтований тим, що позивач є платником аліментів на утримання малолітніх дітей згідно судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2018 р. №2-н/202/97/18 на користь [PERSON] , [INFO] , та позивач до травня 2019 р. сплачував аліменти, втім, був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та відбуває покарання у виді позбавлення волі, що унеможливлює вільний вибір виду роботи та отримання будь-якого доходу. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач (прізвище відповідача з Насальська змінено на [PERSON] ) та представник третьої особи заперечували проти задоволення позову, вважали, що обов`язок сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей є безумовним з боку батька дітей. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, позивач є платником аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ,в розмірі половини заробітку (доходу) [PERSON] , а не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісяця до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з 04.04.2018 р., що підтверджується судовим наказом від 13.04.2018 р., виданим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в (2н/202/97/2018) та постановою старшого державного виконавця Індустріального ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2018 р. (а.с. 13-15). Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2020 р. [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі, що підтверджується відвідним вироком суду, який набрав законної сили 14.02.2020 р. (а.с. 9-11). Відповідно до довідки з Дніпровської установи виконання покарань №4 від 20.07.2020 р. №4/5 12853 [PERSON] перебуває під вартою в установі з 14.05.2019 р. Згідно з цією довідкою відомостей про працевлаштування та отримання заробітної плати згідно матеріалів особової справи немає (а.с. 12). Судом на підставі довідки розрахунку (а.с 16), складеної старшим державним виконавцем Індустріального ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мартинової Н.В. встановлено, що за період, починаючи з 31.05.2018 р. по 30.06.2020 р., заборгованість позивача по аліментних платежах на утримання неповнолітніх дітей становить 105\~758,26 грн. Станом на 28.02.2021 р. заборгованість позивача по аліментним платежам, зазначеним вище, становить 73\~631,00 грн. Позивач відбуває покарання у Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29). Правовідносини між учасниками даної справи виникли із звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла у зв`язку з обставиною, що має істотне значення. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Виходячи з вищенаведеного, обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів. Втім, платник аліментів за поданим ним позовом може бути звільнений повністю або частково від сплати заборгованості за аліментами, коли така заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (ч. 2 ст. 197 СК України). Як встановлено судом, позивач відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки в Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29); до цього з 14.05.2019 р. позивач перебував під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», та саме вказану причину позивач зазначає як таку, що унеможливлює вибір праці та працевлаштування з отриманням доходу для сплати аліментів та погашення заборгованості за аліментами виключно у період, починаючи з часу його затримання (14.05.2019 р.) та до 30.06.2020 р. За ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності. Як встановлено судом, заборгованість позивача за аліментами поступово зменшується та станом на 28.02.2021 р. становить 73\~631,00 грн. Відтак, оскільки обов`язок щодо утримання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості, достовірності і достатності кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, враховуючи встановлення судом обставин перебування платника аліментів під вартою, засудження та направлення до місця відбування покарання, складнощів в працевлаштуванні позивача, які пов`язані саме із обранням запобіжного заходу, приходить до висновку, що така обставина розцінюється судом, як істотна (ч. 2 ст. 197 СК України), яка дозволяє досягнути справедливого балансу між інтересами платника аліментів з одного боку і одержувача аліментів з дитиною з другого боку, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved