Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

З заяви [PERSON] вбачається, що 25 квітня 2015 року між ним та [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб. Разом подружжя проживало в [ADDRESS], спільних дітей у подружжя не було. 06.08.2016 року дружина заявника [PERSON] поїхала в м. Полтава В особистих справах і з того часу будь - який зв'язок з нею втрачено. Вона жодного разу не зателефонувала ні йому, ні батькам, не написала листа, не повідомляла іншим способом про місце свого перебування. Заявник [PERSON] з усіма рідними намагалися встановити її місце знаходження, однак це результатів не дало. Останнім відомим місцем проживання громадянки [PERSON], як вказує заявник, було с. Дзюбівщина Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. За останнім постійним місцем проживання [PERSON] по Білоцерківській сільській раді не має відомостей про її місце перебування з 06.08.2016 року, тобто більше двох років. З офіційною заявою про зникнення дружини заявник [PERSON] звернувся до Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУМП України в Полтавській області. Але звернення заявника до органів внутрішніх справ України з приводу розшуку [PERSON] ніяких результатів не дало. Згідно повідомлення Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУМП України в Полтавській області від 18.09.2018 року дружина заявника [PERSON] - [PERSON] перебуває в державному розшуку з 11.08.2018 року як безвісти зникла особа. Заявник [PERSON] у заяві посилається на положення ст.43 ЦК України та вказує, що за таких обставин його дружину [PERSON] можливо оголосити безвісно відсутньою, при цьому, заявнику [PERSON] оголошення безвісно відсутньою його дружини необхідне для того, щоб оформити шлюб з іншою жінкою [PERSON], з якою він на даний час проживає разом та чекають на народження дитини. Посилаючись на вищевказані обставини, положення ст.43 ЦК України заявник [PERSON] просив визнати його дружину - [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою (а.с.а.с.2-3). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06.11.2018 року було відкрито окреме провадження та до участі у даній справі залучено в якості заінтересованої особи Білоцерківську сільську раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с.15). Також, на виконання положень ст.307 ЦПК України судом проведено досудову підготовку по справі, в ході якої, а також в ході безпосередньо самого розгляду заяви [PERSON] по суті, судом здійснені запити щодо отримання відомостей відносно громадянки [PERSON], народження [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] підтримали в повному обсязі доводи заяви про визнання громадянки [PERSON] безвісно відсутньою і просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи у справі районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явився, даний відділ належним чином сповіщений про день і час розгляду справи, до суду від даного відділу надійшов лист про розгляд справи у відсутність їхнього представника, заперечень щодо заяви не мають (а.с.40). Також, від даного відділу отримано інформацію про те, що по архіву даного відділу актового запису про смерть [PERSON], [INFO] не виявлено (а.с.32). Представник Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, від даної сільської ради до суду надійшли листи про не заперечення щодо задоволення заяви та про розгляд справи у відсутність представника цієї сільської ради (а.с.а.с.35,54). Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON], його представника [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (яка є мамою [PERSON].), дослідивши у своїй сукупності та взаємозв'язку всі матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що заява [PERSON] про оголошення громадянки України [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно вимогам ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідомо, або за місцезнаходження її майна. Після відкриття провадження у справі та в ході розгляду заяви [PERSON], суд виконував положення ч.1 ст.307 ЦПК України шляхом направлення відповідних письмових запитів для отримання інформації відносно громадянки [PERSON], інформація, що надійшла до суду, приєднана до матеріалів справи та була досліджена в ході судового розгляду справи. З копії актового запису №1 від 05.01.1993 року про народження дитини вбачається, що [INFO] в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області народилася [PERSON], її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 25.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобагачанського районного управління юстиції у Полтавській області вбачається, що 25 квітня 2015 року зареєстрували шлюб громадяни [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після державної реєстрації шлюбу прізвище подружжя «[PERSON]» (а.с.4). З повідомлення Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУМП України в Полтавській області за вих. № К-192/115/112/01-2018 від 18.09.2018 року вбачається, що громадянка [PERSON], [INFO], що проживала за адресою [ADDRESS] з 11.08.2016 року перебуває в державному розшуку як безвісти зникла особа. З метою встановлення місця знаходження [PERSON] сектором кримінальної поліції заведено оперативно - розшукову справу №01/16 (а.с.5). Допитані в судових засіданнях свідки по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказали про те, що [PERSON] в 2015 році одружився з [PERSON] (після укладення шлюбу вона отримала прізвище [PERSON]) і вони разом проживали в с. Дзюбівщина Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. [PERSON] працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Білагро». 06.08.2016 року вона поїхала у справах до м. Полтави і з того часу будь - який зв'язок з нею був відсутній, додому вона не поверталася, за цей період вона не телефонувала і зв'язок з нею відсутній, листів чи повідомлень рідним та близьким не надсилала. Дані свідки вказали, що вона одразу почали пошуки [PERSON] власними силами, однак не змогли встановити її місцезнаходження та повідомили про її зникнення працівників поліції. Наразі, як їм відомо, триває досудове розслідування за фактом зникнення [PERSON], однак, на думку свідків та заявника, слідство ведеться неякісно і не професійно. Мама [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], яка подана на розгляд суду. Як вбачається з обгрунтування заяви [PERSON] та його пояснень в судовому засіданні, оголошення його дружини [PERSON] безвісно відсутньою необхідне йому для оформлення шлюбу з іншою жінкою [PERSON], з якою він на даний час фактично проживає в [ADDRESS] і має намір офіційно одружитися. З отриманої на запити суду інформації вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно проживала в [ADDRESS] (а.с.36), вона з 18.04.2016 року була прийнята в ТОВ «Білагро» на посаду «Інженер з комплектації устаткування і матеріалів», останній день роботи [PERSON] в ТОВ «Білагро» - 05.08.2016 року, причини відсутності на роботі невідомі (а.с.а.с.37-39). Згідно листа Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 17.01.2019 року, [PERSON], [INFO], жителька с. Дзюбівщина Великобагачанського району Полтавської області рахується як така, що зникла із 06.08.2016 року. Згідно зі ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Згідно ч.2 ст.43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Отже, з урахуванням сукупності вищевикладеного та аналізу наявних у справі доказів в сукупності з показаннями допитаних свідків, з огляду на практику Верховного Суду щодо розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою, суд приходить до висновку, що за таких обставин, коли визнання фізичної особи безвісно відсутньою необхідне заявнику для можливості укладення іншого шлюбу в порядку, визначеному нормами сімейного законодавства, відомості з місця постійного проживання та останнього місця роботи його дружини [PERSON] відсутні більше двох років та те, що [PERSON], [INFO] у зв'язку із зникненням 06.08.2016 року перебуває у державному розшуку і місце її перебування (знаходження) невідоме, подану заяву [PERSON] слід задовольнити. Враховуючи наявні матеріали справи та зміст показань допитаних судом свідків, останнім днем отримання відомостей про місце перебування [PERSON] є 06.08.2016 року, відповідно, початком безвісної відсутності [PERSON] слід вважати дату 6 серпня 2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved