Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У квітні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 06 квітня 2010 року . Позовну заяву мотивує тим, що [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та постійні суперечки. З травня 2020 року сторони припинили сімейні відносини, проживають окремо. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила шлюб розірвати. Також просила суд не розподіляти судові витрати у виді судового збору. Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив шлюб розірвати, строк на примирення не надавати. Процесуальні дії у справі 12 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 17 травня 2021 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 06 квітня 2010 року між сторонами [PERSON] (до реєстрації шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб ( арк.спр.10). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (арк.спр.11). Таким чином виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на наявність у сторін неповнолітньої дитини та неможливість розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи заяву позивача, суд не здійснює розподіл судових витрат у виді судового збору. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved