Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,51 в умовний кадастрових гектарах, із земель колективної власності КСП ім. Карла Маркса с. Куча , у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] брата [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , якому належала земельна частка (пай) у КСП ім. Карла Маркса с. Куча на підставі державного акту на право колективної власності на землю. Сертифікат на вказану ділянку виданий після смерті спадкодавця. Після смерті батька спадщину прийняв брат позивача - [PERSON] , який помер [INFO] , який на момент смерті проживав із спадкодавцем. Вона ж прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] , однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала (арк.спр.49). Від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника (арк.спр.56). Процесуальні дії у справі 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 12 липня 2021 року підготовче засідання відкладено у зв`язку із неявкою позивача. 23 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , а також сестрою [PERSON] , про що свідчать копії свідоцтв про народження та свідоцтва про шлюб, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (арк.спр.7,8, 37 на звороті). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.9). Згідно з записами погосподарських книг за 1996-2000 року на час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син (арк.спр.24). Окрім того суд установив, що 23 вересня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству ім. К.Маркса (с. Куча) передано у колективну власність 2536,4 га землі. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 014, виданого 23 вересня 1995 року КСП ім. К.Маркса с. Куча, прізвище [PERSON] прописане за № 63 (арк.спр.16-18). Відповідно до запису №185 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0171361 (арк.спр.19). З копії сертифікату серії ХМ №0171361 на право на земельну частку (пай), вбачається, що він виданий 25 січня 1997 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] (арк. спр. 20). Грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП ім. К. Маркса с. Куча становить 66 040, 50 грн, розмір паю - 2,51 умовних кадастрових гектарів (арк.спр.22). Таким чином суд установив, що [INFO] відкрилась спадщина за законом після смерті [PERSON] , зокрема, на земельну частку (пай) розміром 2,51 умовних кадастрових гектарів на території с. Куча. Мати позивача [PERSON] та брат позивача [PERSON] спадщину прийняли, як спадкоємці за законом першої черги в рівних частинах, відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління майном. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.10). Спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заведені. Зазначені обставини були встановлені у рішенні Новоушицького районного суду Хмельницької області по справі № 680/1068/20 (арк.спр.50-52 ). З огляду на викладене суд установив, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті матері позивача [PERSON] , у тому числі на Ѕ частину земельної частки (паю), успадкованої після смерті свого чоловіка [PERSON] , яку прийняв син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом шляхом постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] успадкував право на спірну земельну частку (пай) - Ѕ частину після смерті батька, та Ѕ частину після смерті матері. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.спр.11). Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується копією спадкової справи № 238-2020 (арк.спр. 33-43). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 26 лютого 2021 року (арк.спр.23). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли як до набрання чинності Цивільним кодексом України, а саме щодо спадщини яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , так і після набрання чинності ЦК України - щодо спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] , тому застосуванню підлягають як норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI та норми ЦК України 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статті 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1262, 1268 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність КСП ім. К.Маркса та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] перебував у членах КСП, був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та набув право на земельну частку (пай), незважаючи на неотримання за життя сертифікату на земельну частку (пай). Відповідно право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку фактично прийняли [PERSON] та [PERSON] в порядку статті 549 ЦК УРСР, як спадкоємці першої черги за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син (брат позивача) [PERSON] . Водночас позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] в порядку статті 1268 ЦК України, як спадкоємець другої черги, яка постійно проживала на час смерті із спадкодавцем. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Оскільки відсутності інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, а Новоушицька селищна рада Хмельницької області здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення, в тому числі колишнього КСП ім. К.Маркса, Новоушицька селищна рада Хмельницької області є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спірного майна не вчиняв. Тому,

Outcome: approved