Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Звернувшись до суду із позовною заявою про встановлення юридичного факту, позивач [PERSON] просить встановити (визнати) при призначенні їй субсидії, що її діти, які зареєстровані, але фактично не проживають разом з нею більше 20 років, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , - син [PERSON] , 1979 року народження, з вересня 1999 року, та дочка [PERSON] , 1984 року народження, з вересня 2001 року, не є членами домогосподарства. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона неодноразово зверталася до комісії Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради з метою врахування наданих нею документів та обставин, що склалися, а також зверталася на урядову гарячу лінію, але отримує відмови. Так, 01 травня 2018 року їй не призначили житлову субсидію у зв`язку із несплатою ЄСВ. З 01 листопада 2018 року вона знову звернулася до управління, субсидію не призначено у зв`язку із тим, що є працездатні, у яких відсутні доходи. З 06 лютого 2019 року нею знову подано заяву до комісії управління, якою зроблено висновок про неможливість за рішенням комісії виключення із складу домогосподарства осіб, які зареєстровані, але фактично проживають за іншою адресою та не мають доходів на території України, тому її звернення залишено без задоволення. З 01 жовтня 2019 року їй не призначили житлову субсидію у зв`язку із наявністю боргу по квартплаті. З 01 листопада 2019 року їй відмовили з тих підстав, що є працездатні, у яких відсутні доходи. Вона є вдовою, особою пенсійного віку, ветераном праці, постійно проживає у квартирі за вказаною адресою: [ADDRESS] , як наймач та сплачує комунальні послуги. Власником квартири є її син [PERSON] . Син та дочка [PERSON] тільки зареєстровані, але не проживають у квартирі за вказаною адресою та у м. Бахмут більше 20 років.. Житлова проблема не вирішена, тому всі зареєстровані за однією адресою. Але фактично її діти у квартирі не проживають. У квартирі на всі види послуг встановлено лічильники. Її діти після закінчення школи виїхали до м. Донецька на навчання в університеті. У квартирі син [PERSON] не проживає з вересня 1999 року, а дочка [PERSON] з вересня 2001 року. Більше жодного дня вони не проживали за вказаною адресою, але були зареєстровані, тому що іншого житла у них немає. У квартирі вона проживала з чоловіком, який помер у 2016 році. На теперішній час її син працює у м. Краматорську Донецької області, розлучений та сплачує аліменти на утримання двох дітей. Дочка вже більше семи років зареєстрована і проживає в Італії та не приїздила до України за весь цей час, оскільки з початком бойових дій виїхала до свого чоловіка. Дочка заміжня, має трьох малолітніх дітей, жодного дня не працювала в Італії і перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітна. Прибутку ніякого не має, допомоги при народженні дітей та інших виплат в Україні не отримує. Її діти не звертаються за пільгами та не отримують ніяких виплат в Україні, а також надали їй всі необхідні документи для оформлення субсидії тільки на неї як особі, яка фактично проживає одна у домогосподарстві. Вважає, що плата за комунальні послуги не нараховується на членів домогосподарства, які зареєстровані, але фактично не проживають, тобто на її дітей. Вона має стаж роботи в Україні 44 роки, отримує пенсію у розмірі 2000 грн., тому вимушена працювати та отримує мінімальну заробітну плату. Оскільки вона не має іншої можливості підтвердити даний факт, то вважає, що є всі підстави для встановлення вказаного факту у судовому порядку. 22 липня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради заперечує проти позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки управління діяло в межах повноважень, передбачених законодавством України(а.с. 57-59). Позивач [PERSON] у судовому засідання підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Підтримує пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву від 22 липня 2020 року. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Як видно з копій розрахункових книжок, позивач [PERSON] сплачує рахунки за комунальні послуги з утримання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-20). Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 32). [PERSON] та [PERSON] є дітьми позивача [PERSON] . Актом ОСББ «1-ша Залізнична, 41» від 04 червня 2018 року встановлено, що діти позивача син [PERSON] та дочка [PERSON] не проживають за місцем реєстрації відповідно з вересня 1999 року та з вересня 2001 року і до теперішнього часу (а.с. 27). Так, [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS] , та має на утриманні неповнолітніх дітей, перебуває на обліку у центрі зайнятості Перджине як безробітна (а.с. 14-16, 22-24). Згідно з довідкою про доходи [PERSON] , він працює з вересня 2009 року у ПАТ «Енергомашспецсталь» на посаді провідного інженера-програміста та за період з січня по червень 2019 року загальна сума його доходу (без урахування аліментів у розмірі 24521,93 грн.) складає 50479,65 грн. (а.с. 17, 26). Як видно з відзиву на позовну заяву і вказані факти не заперечуються відповідачем, 01 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Управління за призначенням житлової субсидії з метою розгляду її заяви на засіданні комісії з питань призначення та надання населенню житлових субсидій, соціальної допомоги та пільг за фактичним місцем проживання на території м. Бахмут, оскільки її син фактично проживає у м. Краматорську, а дочка постійно проживає в Італії. Рішенням комісії від 21 грудня 2018 року, протокол № 41, на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов проживання домогосподарства, позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії на опалювальний період 2018/2019 на фактично мешкаючи осіб, оскільки відсутні доходи у дочки заявниці. 06 лютого 2019 року позивач вдруге звернулася із заявою про незгоду з рішенням комісії від 21 грудня 2018 року та бажає, щоб рішення комісії було переглянуто в її присутності. На засіданні комісії від 14 лютого 2019 року у присутності заявниці було вдруге розглянуто заяву щодо перегляду рішення комісії та призначення житлової субсидії на фактично мешкаючи осіб, зареєстрованих за даною адресою. Членами комісії позивачу були надані вичерпні роз`яснення щодо застосування чинної нормативно-правової бази з питань призначення житлової субсидії, особливо зупинившись на питанні неможливості (у тому числі за рішенням комісії) виключення зі складу домогосподарства осіб, які зареєстровані, але фактично проживають за іншою адресою та не мають доходів на території України і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. Рішення комісії від 21 грудня 2018 року залишено без змін (а.с. 57-59). Відповідно до п. 24 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку). На таких осіб розраховуються соціальні норми та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час\~призначення житлової\~субсидії враховуються\~також доходи\~членів сім`ї\~особи із\~складу домогосподарства\~у разі,\~коли їх\~зареєстроване (фактичне)\~місце проживання\~відмінне від\~адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Відповідно до п. 25 Положення № 848, у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в\~абзаці першому\~пункту 20 цього Положення. За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в\~абзаці першому\~пункту 20 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в\~абзаці третьому\~пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). Так, згідно з абз. 1 п. 20 Положення № 848, житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому-четвертому\~підпункту 3\~пункту 14 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадків, зазначених в\~абзацах\~другому-четвертому\~пункту 16 цього Положення, а також якщо працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики). Домогосподарство це сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні, або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життєдіяльності, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Домогосподарство може складатися з однієї особи. За положенням ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статей\~77,\~78 ЦПК України,\~належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою\~статті 263 ЦПК України,\~визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт, що [PERSON] , 1979 року народження, та [PERSON] , 1984 року народження, які зареєстровані, але фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] , не є членами домогосподарства за вказаною адресою, і вказаний факт знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів у справі. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки необхідно останній для оформлення житлової субсидії.

Outcome: partial