Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що він після смерті дружини отримав спадкове майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS], яке стало належати йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 03.06.2015 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 3-448, та зареєстрував своє право власності отримавши витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № витягу: 38452817, номер запису про право власності: 9887611 від 03.06.2015 року, ця квартира належала його нині покійній дружині, яка перед смертю заповідала її йому. Відповідач по справі [PERSON] є його сином, який отримав у спадок від матері іншу квартиру та після її смерті оформив право власності на неї, але зареєстрований у нього в квартирі. Як йому відомо, син одружився та створив сімю, проживає у м. Дніпропетровськ з 2010 року. Його пропозиції знятися з реєстрації, відповідач ігнорує, порушуючи тим самим права позивача, як власника. Відповідач без поважних причин не мешкає у квартирі більше пяти років, претензій на житло не заявляв та не цікавиться ним взагалі, кореспонденції на його імя та лікарняної допомоги не отримує, тобто ніяким чином не намагається використати своє право на житло. На підставі зазначеного позивач просив усунути перешкоду у користуванні та розпорядженні власністю визнавши [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 73 в будинку № 9 по вул. Миру у м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області та зняти його з реєстрації за цією адресою, зобовязати Територіальний підрозділ ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судовому засіданні був відсутній. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. 74,76 ЦПК України - шляхом оголошення в газеті, а також судовими повістками. Відповідач заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття суддею ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 03.06.2015 року державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 3-448 (ар.с.8) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № витягу: 38452817, номер запису про право власності: 9887611 від 03.06.2015 року (ар.с.9). Відповідно до довідки ТОВ «ІНФО-КОМ» від 04.02.2016 року зазначено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (ар.с.12). Факт реєстрації відповідача в квартирі [ADDRESS] також підтверджено довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області від 22.02.2016 року (ар.с.17). Відповідно до акту від 02.02.2016р., затвердженого КЖЕП «Оріон», відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з 2010 року, його особистих речей в квартирі не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає (ар.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений й його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт не проживання відповідача у вказаній квартирі понад року при відсутності поважної причини. Тому, в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням позов підлягає задоволенню. Однак вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, так як вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такою особою жилим приміщенням згідно з нормами житлового і цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; стаття 405 ЦК України). Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується. Окрім цього, пред'являючи вимоги до Територіального підрозділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Баглійського районного відділу у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, позивач не зазначає дані установи у якості відповідачів по справі.

Outcome: partial