Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2017 року на новий розгляд до Віньковецького районного суду надійшла вказана цивільна справа. Зокрема, у серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 1,46 в умовно-кадастрових гектарах, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що [INFO] року померла його мати [PERSON] До дня смерті [PERSON] проживала разом із позивачем у його будинку в [ADDRESS]. Після смерті матері [PERSON], як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у цьому йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). А тому з метою захисту своїх спадкових прав позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання 23.04.2018 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій вказував, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] вступив у фактичне володіння спадковим майном, не заперечував проти заявлених вимог, та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Співвідповідач [PERSON], залучений до участі в справі ухвалою суду від 05.02.2018 року, подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та відсутності його представника [PERSON], позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, залученого до участі в справі ухвалою суду від 05.02.2018 року, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, в суд не з`явився. Водночас, представник третьої особи за довіреністю [PERSON] надіслала до суду письмове пояснення, у якому вказала, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] року в [ADDRESS] померла мати позивача [PERSON], який був власником земельної частки (пай) 1,46 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Авангард» [ADDRESS] на території Петрашівської сільської ради , після чого на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] після смерті матері прийняв спадщину, вступивши в оперативне управління майном. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 24.07.2014 року; копією паспорта позивача; свідоцтвом про народження серїі [NUMBER] від 06.06.1960 року, згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON]; листом відділу Держземагентства у Віньковецькому районі № 3-27/0-26/6-15 від 27.07.2015 року, згідно якої [PERSON] отримала сертифікат серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Віньковецької РДА № 148-р від 10.08.1996 року по колишньому КСП «Авангард» на земельну ділянку площею 1,46 в умовно-кадастрових гектарах, зареєстрований у Книзі реєстрації Сертифікатів на земельну частку (пай) за № 429 від 25.03.1997 року; ксерокопією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] Згідно з довідками Петрашівської сільської ради № 467 та № 468 від 28.07.2015 року, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], однак протягом останніх п'яти років проживала без реєстрації із своїм сином [PERSON] в [ADDRESS], який і здійснив її поховання. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно з положеннями ст. ст. 548 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 553 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Отже, за матеріалами справи встановлено, що позивач як син померлої [PERSON], тобто спадкоємець за законом, прийняв спадщину, проживаючи разом із матір'ю на час відкриття спадщини, вступив в оперативне управління майном, та має право на спадкове майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 1,46 в умовних кадастрових гектарах. Інший спадкоємець за законом -- [PERSON] своїх прав на спадкове майно не заявляє. Проте, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2015 року, приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу Кухарською Л.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), члена КСП «Авангард» с. Пирогівка Віньковецького району після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене майно. Із змісту оголошення в газеті «Сільські новини» № 31 від 31.07.2015 року, вбачається, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований за № 429, виданий на ім`я [PERSON] КСП «Авангард» вважається недійсним. Таким чином, враховуючи, що у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно - земельну частку (пай) позивач позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Визнання права власності за [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку спадкування не оспорюється відповідачами, не порушує прав чи інтересів інших осіб, та враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved