Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування поданої позовної заяви зазначив, що [PERSON], [INFO], має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яку народила поза шлюбом, реєстрація актового запису здійснена згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська за актовим записом № 922 від 29.09.2004 року. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей в категорії дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах з 02.11.2015 року, номер наказу 122. Підставою для взяття дитини на облік стало ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків, ведення антигромадського, аморального способу життя, зловживання спиртними напоями. Службі у справах дітей стало відомо про існування на території району родини [PERSON] з повідомлення відповідної служби у справах дітей Васильківської районної адміністрації Дніпропетровської області. Після з'ясування обставин викладених у листі Васильківської служби у справах дітей, з'ясувалось, що малолітня [PERSON] тривалий час разом з матір'ю не мешкає, її вихованням та утриманням займається дідусь, який хворіє на цукровий діабет, має інвалідність (ампутація обох ніг). Дідусь зловживає спиртними напоями, у будинку де проживає разом з малолітньою [PERSON] відсутнє опалення, газо,- електро,- водопостачання. Мати до дитини приїздить раз на рік, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Дитиною опікуються на добровільних засадах чужі люди. При відвідуванні родини, з'ясувалось, що родина мешкає за даною адресою незначний термін, квартиру придбано після продажу попереднього житла у м. Дніпро. Квартира складається з однієї кімнати, де дитина не має належних умов для проживання, комунальні зручності відсутні, а саме відключені за заборгованість, в квартирі брудно, спостерігається сморід і постійно перебувають стороні особи, з якими мешкає [PERSON] [PERSON] не має окремого ліжка, куточка для навчання та відпочинку, матір'ю не створено належних умов для виховання,проживання та утримання дитини. За сприянням служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради малолітню [PERSON] було влаштовано на навчання до Комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Гармонія» м. Кам'янське. Неодноразово з [PERSON] спеціалістами служби проводились індивідуально-профілактичні бесіди, відбирались пояснення, видавались офіційні попередження служби про необхідність належного виконання батьківських обов'язків, але позитивних висновків для себе вона не зробила, не змінила своє ставлення до виховання та утримання доньки. На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; малолітню [PERSON], [INFO], передати - органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку- центр розвитку дитини «Гармонія» Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Заяву про слухання справи за її відсутністю не надала. Про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.8 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], має малолітню дитину: [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 922 від 29.09.2004 року (ар.с.19), відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (ар.с.20). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради від 02.11.2015 року № 122 малолітня [PERSON] поставлена на облік служби у справах дітей в категорії дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах (ар.с.13). Відповідно до повідомлення соціального педагога КЗ «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини «Гармонія» Кам'янської міської ради [PERSON], [PERSON] знаходиться в НВК «Гармонія» з 05.05.2016 року по теперішній час. Мати дитини не працює та зловживає спиртними напоями (ар.с.30). Спеціалістами служби у справах дітей з [PERSON] неодноразово проводились індивідуально-профілактичні бесіди, її попереджали про необхідність належного виконання батьківських обов'язків (ар.с.15), але позитивних висновків вона для себе не зробила, на шлях виправлення не стала. Відповідно до висновку № 8/356-7 від 21.03.2017р. адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO] зазначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дитини [PERSON], [INFO] (ар.с.3-4). На комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Південного району, яка відбулася 05 жовтня 2016 року, члени комісії одностайно проголосували за доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (ар.с.5). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками, не працює, зловживає спиртними напоями та не піклується про дитину, не створила належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально (ар.с.6-14). Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання. На підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідачка є працездатною, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки відповідачка у справі заперечень проти позову не надала, а також те, що підстав вважати, що задоволення позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved