Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивачка в обґрунтування поданої позовної заяви зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2010 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2010 року про розірвання шлюбу, малолітнього сина [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу - залишено проживати з матір'ю. Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення сином повноліття. Але відповідач ухилявся від виконання вказаного рішення суду і не сплачував аліменти відповідно з рішенням суду. Тільки його матір до січня 2016 року щомісячно надавала їй матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 500 грн. З січня 2016 року, тобто вже більше року взагалі ніякої матеріальної допомоги на утримання сина відповідач їй не надає і рішення суду про стягнення аліментів не виконує. На даний час син повністю знаходиться тільки на її утриманні, відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. Після припинення сумісного проживання з відповідачем, а саме з 2009 року відповідач повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обов'язків не тільки по утриманню а ще і по вихованню дитини. Останній раз він бачив свого сина в 2009 році, коли йому був тільки один рік. Тоді він разом зі своєю матір'ю вимагали, щоб вона негайно зібрала свої речі та речі дитини та звільнила квартиру його матері в м. Дніпродзержинську, в якій вони з сином проживали на той час. Вона разом з дитиною змушена була виселитися з квартири матері відповідача та повернутися в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. З тих пір протягом вже 8 років відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків не тільки по утриманню, а ще і по вихованню свого сина, і без поважних причин не займається вихованням дитини. На даний час син навчається в КЗ «Загальноосвітній ліцей м. Покров Дніпропетровської області». Відповідно до змісту наданої характеристики, батько дитини за час його навчання в зазначеному навчальному закладі жодного разу у школу не приходив, батьківські збори не відвідував, життям дитини не цікавиться, зв'язок з класним керівником не підтримує. Тобто відповідач не проявляв і зараз не проявляє ніякого інтересу до навчання сина та до його розвитку. За місцем їхнього з сином проживання відповідач теж протягом 8 років його не відвідував і ніколи не проявляв такого бажання. Своєю поведінкою та відношенням до дитини відповідач тим самим підкреслює, що дитина більше не існує у його житті, що він повністю байдужий по відношенню до сина, і не проявляє до нього ніяких теплих батьківських почуттів. Відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, зокрема: не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створює умов для отримання дитиною належної освіти. Тобто він взагалі нічого не здійснює для свого сина. Для нього він взагалі протягом вже восьми років не існує. У позові просить суд: позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав щодо його сина [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки та обставини, якими вони обґрунтовані, визнав у повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, в частині винесення рішення по даній справі поклалися на розсуд суду. Представник третьої особи - органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги [PERSON] підтримали. Враховуючи вищенаведене у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Кожна особа, що бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 31 ЦПК України відповідач вправі визнати позов протягом усього часу розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому приймає до уваги такі обставини. У судовому засіданні було встановлено наступне: Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2010 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (ар.с.9). В даному шлюбі у сторін народився син [PERSON]. [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], реєстрація актового запису про народження якого вчинена Карнаухівською селищною радою м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 09 від 12.05.2008 року (ар.с.6). Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2010 року до повноліття дитини (ар.с.10). Відповідно до виконавчого листа виданого Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської областіна підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.11.2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2010 року до повноліття дитини (ар.с.11). В інформації про участь батьків [PERSON] та [PERSON] у навчанні та вихованні сина [PERSON], [INFO], учня 4-Б класу КЗ «СЗШ №9» від 20.07.2017 року № 324, наданої директором КЗ «СЗШ №9», зазначено, що родина складається з двох чоловік, мати [PERSON] працює, відповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, забезпечила сина необхідним навчальним приладдям, одягом та взуттям. Починаючи з першого класу, постійно цікавиться успіхами [PERSON] у навчанні, регулярно відвідує батьківські збори, класні свята, надає вчителю необхідну допомогу. Батько [PERSON] у місті Покров не проживає, не приймає ніякої участі у навчанні та вихованні свого сина. За три роки навчання хлопчика у школі жодного разу не приходив для знайомства з вчителем, не телефонував і не цікавився його шкільним життям, не відвідує ні батьківські збори, ні класні збори, зв'язку з батьком класний керівник не має (ар.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 17 січня 2015 року за актовим записом № 07, [PERSON] 17 січня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», (ар.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01 квітня 2017 року за актовим записом № 50, [PERSON] 01 квітня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», (ар.с.8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.09.2017 року, за адресою: [ADDRESS], для дитини [PERSON], [INFO] створені належні умови для навчання, виховання та розвитку. [PERSON] забезпечений сезонним одягом, взуттям, шкільним приладдям в повному обсязі (ар.с.24). Відповідно до висновку № 8/1209-7 від 27.09.2017р. Адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], зазначено, що питання щодо позбавлення батьківських прав батька [PERSON] залишено на розсуд суду. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально не утримує, аліменти не сплачує. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про дитину, не забезпечує її матеріально, тривалий час взагалі не спілкується з сином. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved