Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Український [PERSON]» (далі ПАТ «Укрбізнесбанк») просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором від 08 жовтня 2012 року № КАВБКФ/1004327.1 у сумі 90516,54 грн., посилаючись на те, що 08 жовтня 2012 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № КАВБКФ/1004327.1. За умовами Кредитного договору [PERSON] надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у сумі 117045,00 грн. строком до 06 жовтня 2016 року зі сплатою 14,99 процентів річних та зі сплатою щомісячної комісії на рівні 0,39 процентів від суми кредиту. Проценти нараховуються за кожен календарний день за методом «факт/факт» тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у році. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, про що свідчить відсутність будь-яких претензій та зауважень з боку Відповідача. Однак, Позичальником зобовязання за Кредитним договором належним чином виконанні не були, чим порушено умови договору та вимоги ст.ст.11, 509, 629, 1054 ч.1, 1048 ч.1, 1050 ч.2, 526, 610 ЦК України. Внаслідок порушення виконання зобовязань за Кредитним договором у Відповідача утворилась заборгованість перед Банком, яка станом на 10 серпня 2015 року складає 90516,54 (девяносто тисяч пятсот сімнадцять) грн. 54 коп., з яких: - сума заборгованості по кредиту 71757,42 грн., в т.ч. прострочена сума 28690,85 грн.; - сума заборгованості за процентами 12825,88 грн., в т. ч. прострочена сума 12416,61 грн.; - сума заборгованості по сплату щомісячної комісії 5934,24 грн., в т.ч. прострочена сума 5477,76 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ «Укрбізнесбанк» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Правовідносини за кредитним договором регулюються § 2 «Кредит» Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦПК України, зокрема ст.ст.1054-10571 ЦК України, і у відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1054 ЦК України визначає основні ознаки кредитного договору, стаття 1055 ЦК України форму кредитного договору, стаття 10561 ЦК України типи процентної ставки, умови визначення за кредитним договором розміру процентів та порядку їх сплати, стаття 1057 ЦК України ознаки та умови укладення комерційного кредиту, стаття 10571 ЦК України - правові наслідки недійсності кредитного договору. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № КАВБКФ/1004327.1 від 08 жовтня 2012 року у загальному розмірі 90517,54 грн., позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надав суду виписку з особового рахунку відповідача №37397100432701 (а.с.7-10) та роздруківку з автоматизованої банківської системи «СКРУДЖ-3» (а.с.11). Вирішуючи питання щодо належності та допустимості наданих стороною позивача доказів, суд дійшов такого: Згідно зі статтею 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.2). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2). Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4). Надані стороною позивача докази не містять відомостей про умови, встановлені кредитним договором № КАВБКФ/1004327.1 від 08 жовтня 2012 року, про дотримання письмової форми Договору, про визначення за Кредитним договором розміру процентів, типу процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати та інше, а також доказів на підтвердження факту виконання позивачем своїх зобовязань за Кредитним договором. Підстав звільнення сторони позивача від доказування, передбачених ст.61 ЦПК України, судом не встановлено. За відповідним клопотанням позивача на виконання приписів ч.4 ст.10 ЦПК України щодо сприяння судом всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та у відповідності до ч.1 ст.137 ЦПК України суд 28.09.2015 р. ухвалив про витребування у відповідача таких доказів як кредитний договір КАВБКФ/1004327.1 від 08 жовтня 2012 року та всіх додаткових угод до нього, договорів забезпечення виконання кредитних зобовязань (договорів іпотеки/застави/поруки тощо), доказів сплати платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором КАВБКФ/1004327.1 від 08 жовтня 2012 року та всіх документів, повязаних з виконанням Кредитного договору (заяви про видачу кредиту, листування з Банком тощо) (а.с.30-31). Проте прийнятими судом заходами отримати зазначені докази не вдалось. За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed