Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить встановити юридичний факт того, що [PERSON], [INFO], який помер 19.12.2017 року в м. Словянськ Донецької області, є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона та [PERSON] у період з 01.10.2012 року по 19.12.2017 року мешкали однією сімєю без реєстрації шлюбу, проживаючи до вересня 2014 року у гуртожитку, а потім у належному [PERSON] будинку, розташованому за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Південна, 66. Під час проживання однією сімєю у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], відомості про батька якої при реєстрації народження були записані у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки батьки дитини у шлюбі не перебували. З самого народження дитини [PERSON] визнав дочку, поводив себе, як батько: забрав [PERSON] з пологового будинку, виховував, утримував, лікував, оздоровлював. Відповідач по справі, яка є матірю [PERSON], відноситься до дитини, як до своєї онуки. 19 грудня 2017 року [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилась спадщина, інші спадкоємці відсутні, однак задля того, щоб прийняти спадщину, [PERSON] необхідно встановити, що малолітня [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], у звязку з чим позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, її представником адвокатом [PERSON] подано заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 16 липня 2015 року у місті Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 392220 від 05.08.2015 року (а.с. 6), запис про батька дитини здійснений відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. 19 грудня 2017 року помер [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 010544 від 21.12.2017 року (а.с. 5). Згідно копії довідки № 2339 від 25.10.2018 року позивач проживає без реєстрації з дочкою [PERSON], [INFO], за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Південна, 66 (а.с. 7). Згідно копії акту від 25.10.2018 року [PERSON], [INFO], дійсно проживала за адресою: [INFO] з [PERSON], [INFO], однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2014 року по день смерті останнього (19.12.2017 року) (а.с. 8). Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для прийняття спадщини після померлого [PERSON] Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON], [INFO], який помер 19 грудня 2017 року в м. Словянськ Донецької області, над малолітньою [PERSON], [INFO].

Outcome: approved