Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом до ТОВ «Росвен інвест Україна», [PERSON] \~просить визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконання\~виконавчий напис\~№ 1847\~від 13.07.2019,\~вчинений приватним\~нотаріусом Броварського\~нотаріального округу\~Колейчик Володимиром\~Вікторовичем. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалася на те, що 13.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості у розмірі 20059,45 грн. Вважає, що виконавчий напис є незаконним, оскільки будь-яких договорів з ТОВ «Росвен Інвест Україна» вона не укладала, з сумами зазначеними як «безспірна заборгованість» вона не погоджується. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа письмових пояснень на позов не подав. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, учасникам справи визначені строки для подання заяв по суті. Витребувано у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В. В. матеріали (завірені копії), на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис від\~13 липня 2019 року (а.с.23-24). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2019 року забезпечено цей позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 1847, вчиненого 13.07.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 20559,45 грн (а.с.21-22). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2020 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. копію виконавчого напису, вчиненого 13.07.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1847 про стягнення заборгованості з [PERSON] у сумі 20559,45 грн, зобов`язавши надати витребуваний доказ у п`ятнадцятиденний строк з дня отамання копії ухвали (а.с.-35). У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 13 липня 2019 року Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1847, яким звернено стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , [INFO] , яка є Боржником за Кредитним договором № 002-04168-190108 від 19.01.2008 року, укладеним нею із Публічним акціонерним товариство « Дельта Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою Відповідальністю «Росвен інвест Україна», далі іменований Стягувач, заборгованості за Кредитним договором № 002-04168-190108 від 19.01.2008 року. Строк платежу за Кредитним договором № 002-04168-190108 від 19.01.2008 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.10.2017 року по 03.07.2019 року. Сума заборгованості складає 20059,45 грн, в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту 20047,01 грн; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 12,44 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить -0,00 грн; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн (а.с.42). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі - Порядок). Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, стягувачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивачки та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і третьою особою. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.\~\~ Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання документів на підтвердження безспірної заборгованості позивачки, а також заперечення позивачки щодо наявності в неї боргових зобов`язань перед відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved