Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 10.08.2020 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просив встановити факт проживання заявника у період з 01.07.1985 року по 01.02.1992 року в селі Іванчі Володимирецького району Рівненської області. Заява мотивована тим, що у заявника на даний час виникла необхідність в одержанні довідки для подання на розгляд та вирішення питання щодо отримання статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Володимирецька районна державна адміністрація відмовила заявнику у видачі такої довідки у зв`язку з неможливістю підтвердити факт проживання в с. Іванчі Володимирецького району із-за відсутності реєстрації (прописки) та рекомендувала звернутися до суду. \~ \~ \~ \~ ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. 07.12.2020 року [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. 07.12.2020\~року представник\~Управління праці\~та соціального\~захисту населення\~Суворовської районної\~у м.\~Херсоні ради\~за довіреністю\~ Москальова\~К.А.\~подала заяву\~про розгляд\~справи без\~її участі.\~Проти задоволення\~заяви не\~заперечила.\~Просила долучити\~до матеріалів\~справи лист\~Володимирецької РДА\~Рівненської області від 05.11.2020 року за вих. №вих4711/01-39/20. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 14.08.2020\~року провадження\~у справі\~відкрито в\~порядку окремого\~провадження.\~Залучено до\~участі у\~справі у\~якості заінтересованих\~осіб Управління\~праці та\~соціального захисту\~населення Суворовської\~районної у\~м.\~Херсоні ради,\~Полицьку сільську\~раду Володимирецького\~району Рівненської\~області.\~Запропоновано представнику\~Полицької сільської\~ради Володимирецького\~району Рівненської\~області надати\~у судове\~засідання відомості\~чи інформацію\~з приводу\~факту проживання\~ [PERSON] \~в селі\~Іванчі Володимирецького\~району Рівненської\~області.\~Судовий розгляд\~у справі\~призначено на\~17.09.2020\~року. За клопотанням заявника та представника Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради судове засідання відкладено на 05.10.2020 року. 01.10.2020 року на адресу суду надійшла інформація з Полицької сільської рада Володимирецького району Рівненської області. За клопотанням заявника судове засідання відкладено на 16.10.2020 року. За клопотанням заявника та представника Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради судове засідання відкладено на 10.11.2020 року. За клопотанням представника Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради судове засідання відкладено на 26.11.2020 року. У зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання відкладено на 07.12.2020 року. У час призначений для розгляду справи, Заявник та представник Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Інші заінтересовані особи їх представники у судове засідання не з`явилися, з невідомих суду причин, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв та клопотань до суду не подавали про причини неприбуття у судове засідання суд не сповістили. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що згідно довідки №9/733, виданої 13.03.2020 року ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» [PERSON] , [INFO] , в період з 01.07.1985 по 01.02.1992 року проходив службу в установі ОР-318/76 на посадах середнього та старшого начальницького складу та зі слів персоналу, який на той час працював в даній установі, він проживав в гуртожитку (готелі) установи с. Іванчі Володимирецького району Рівненської області. Листом за вих. №1905/12/01-2018 від 26.07.2018 року УКЗ ГУ НП в Рівненській області НПУ повідомило, що [PERSON] , [INFO] , з 03.11.1988 року по 11.03.1990 рік працював начальником частини організації праці і заробітної плати виправно-трудової колонії №76 УВС Рівненського облвиконкому; з 11.03.1990 року по 01.02.1992 року - начальником відділу організації праці і заробітної плати виправно-трудової колонії №76 УВС Рівненського облвиконкому. Наказом УВС Рівненського облвиконкому від 31.01.1992 №8 о/с звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у зв`язку з переходом на роботу в інше відомство). Листом від 09.09.2020 року за вих.. №600 Полицька сільська рада Володимирецького району Рівненської області повідомила, що даних про проживання [PERSON] на території Полицької сільської ради згідно будинкових книг 1-7 не має. Листом від 05.11.2020 року за вих. №вих4711/01-39/20 Володимирецька РДА Рівненської області повідомила, що згідно довідки від 30.09.2020 року №1548 Полицької сільської ради [PERSON] , [INFO] , проживав в гуртожитку (готелі) с. Іванчі, Володимирецького району Рівненської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС з 01.07.1985 року по 01.02.1992 рік без реєстрації. Постановою КМ Української РСР від 23.07.1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» с. Іванчі Володимирецького району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. V. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що в порядку окремого провадження не можуть розглядатися заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації заявника в с. Іванчі Володимирецького району Рівненської області в зазначений період, не є абсолютним підтвердженням того, що заявник не проживав у вказаному населеному пункті в 01.07.1985 року по 01.02.1992 року. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд беручи до уваги, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме пов`язаний із правом на оформлення соціальних гарантій, приходить до висновку, що заява про встановлення факту є такою що ґрунтується на вимогах закону. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, факти, викладені в заяві, які не заперечуються заінтересованими особами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] , в селі Іванчі Володимирецького району Рівненської області у період з 01.07.1985 року по 01.02.1992 року без реєстрації . VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved