overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Згідно\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації від 04.01.2021 року, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій і зареєстрована (а.с.5). Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.12.2014 року по 01.01.2021 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 45 384,02 грн. (а.с.3-4). Відповідач порушив вимоги ст.162 ЖК України, згідно якої, власник зобов`язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення боргу за опалення, підлягають задоволенню, оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідач мешкає у квартирі по [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надає позивач, і відповідач порушила свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг. Також згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що згідно довідки КП «СЄЗ» б/н від 11.09.2020 року, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.06.2012 року по 31.03.2018 року перед КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради складає 22095,25 грн. Відповідач порушив вимоги ст.162 ЖК Української РСР, згідно якої, власник зобов`язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Суд вважає, що позовні вимоги КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за опалення, підлягають задоволенню, оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надає позивач, і відповідач порушив свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що згідно довідки КП «СЄЗ» б/н від 31.03.2021 року, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.08.2013 року по 30.06.2018 року перед КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради складає 37753,07 грн. Відповідач порушив вимоги ст.162 ЖК Української РСР, згідно якої, власник зобов`язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Суд вважає, що позовні вимоги КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за опалення, підлягають задоволенню, оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надає позивач, і відповідач порушив свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.10-11). Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з довідки по особовому рахунку відповідача, заборгованість за період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» складає 21577,62 грн. (а.с.3-4). Відповідач порушив вимоги ст.162 ЖК України, згідно якої, власник зобов`язаний вчасно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги. Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення боргу за опалення, підлягають задоволенню, оскільки у матеріалах справи наявні всі докази того, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надає позивач, і відповідач порушив свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 27 Закону України „Про електроенергетику правопорушенням в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Згідно п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, Побутовий споживач\~несе відповідальність\~згідно із\~законодавством за: прострочення\~терміну внесення\~платежів за\~електричну енергію; порушення\~правил користування\~електричною енергією; ухилення\~або несвоєчасне\~виконання рішень\~та приписів\~Державної інспекції\~з енергетичного\~нагляду за\~режимами споживання\~електричної енергії; розкрадання\~електричної енергії\~у разі\~самовільного підключення\~до електричних\~мереж і\~споживання електричної\~енергії без\~засобів обліку; пошкодження\~засобу обліку; розукомплектування\~та пошкодження\~об`єктів\~електроенергетики,\~розкрадання майна\~цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 27.04.2020 року виданою Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради . (а.с. 23) 07.05.2019 року під час перевірки квартири [ADDRESS] , зі згоди споживача [PERSON] , працівниками Краматорського РЕМ АТ «Донецькі електромережі», було виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок, токоприймачів до електричної мережі іншого споживача з порушенням схеми обліку. Дане порушення було зафіксоване в Акті № 226822 від 07.05.2019 року. (а.с. 5-6) Згідно протоколу засідання комісії Краматорського РЕС № 633 від 08.05.2019 року з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією сума недооблікованої електроенергії становить 56077,66 грн. (а.с.9) З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с .3) Відповідно до довідки Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру Територіальної громади Краматорської міської ради № 31038 від 13 вересня 2018 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. (а.с.4) Позивачка навчається у Вищому навчальному закладі комунальної форми власності «Маріупольський коледж мистецтв», на IV курсі відділу «Оркестрові струнні інструменти» денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року. (а.с.10) Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан позивачки, враховуючи матеріальний стан відповідача, який є працездатний, працює та може надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка потребує матеріальної допомоги, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивачки є законними та підлягають задоволенню. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, сторони одружилися 28.08.1998 рокута зареєстрували свій шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області (а.с.3). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім`ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Згідно\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, сторони одружилися 01.11.1986 року, зареєстрація шлюбу відбулася у Виконкомі Біленьківської селищної ради м.Краматорська Донецької області, актовий запис №72. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень\~статті 3 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог\~статті 81\~ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім?ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved