Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Звернувшись до суду з вказаним позовом позивачка, посилалась на те, що з [PERSON] має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , зазначила, що відповідач свої обов`язки по вихованню й матеріальному забезпеченні дитини не виконує. З літа 2009 року [PERSON] з відповідачем не проживає, з цього часу він жодної участі в житті дитини не приймає, з дочкою не бачиться та не утримує її. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак своєю заявою просила розглядати справу без її участі (а.с.56). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання також не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримала (а.с.129). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.16 своєї постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради №66 від 14 березня 2016 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] (а.с.13). Висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради від 29 лютого 2016 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки №2199 від 24 листопада 2017 року виданої виконкомом Миколаївської селищної ради [PERSON] . зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до характеристики [PERSON] виданої НВК ім. В.Чорновола дитина відвідує заклад з жовтня 2011 року, дівчинка виховується у багатодітній родині, найбільше цікавиться рухливими іграми та малюванням, мати бере активну участь у житті дитини, батько з сім`єю не проживає, життям дитини не цікавиться, до дитячого садка та школи не приходить (а.с.10). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно не бажає виконувати своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому вважає за необхідне позбавити батьквських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON] . Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обгрунтовуючи предмет та підставу позову, позивачка зазначила, що дитина повністю знаходиться на її утриманні, відповідач не надає дочці матеріальну допомогу, якої вона потребує для нормального виховання та розвитку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вважає стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». Статтею 184 СК України передбачається, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує вищевикладене, а також матеріальне становище сторін й потребу малолітньої дитини у належному її матеріальному забезпеченні та вважає за необхідне стягувати з відповідача для забезпечення гармонійного розвитку цієї малолітньої дитини аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved