Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та який складається згідно Технічного паспорту від 26.12.2018 року з житлового будинку, сараю та вбиральні (позначені на схематичному плані земельної ділянки літ. А-1, аа1, а2, а3, літ. Г та літ. Д відповідно), посилаючись на те, що згідно договору дарування від 27.05.1980 року батьки позивача: [PERSON] та [PERSON] отримали у дар по 1/2 частині кожний, який складається з зазначеного житлового будинку, будівель та побудов, що розташовані на земельній ділянці під цим будинком площею 300 кв.м. [INFO] батько позивача помер, а оскільки після смерті батька ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, мати позивача, яка на момент смерті [PERSON] була зареєстрована з ним за однією адресою, згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України одноособово вступила у спадщину на належну 1/2 частину будинку, проте свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка не отримувала. [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим [PERSON] звернулась до Першої бахмутської державної нотаріальної контори задля оформлення спадкових прав, проте нотаріус їй повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом він може лише на 1/2 частину будинку, яка належала матері, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну [PERSON] 1/2 частину будинку відмовив, оскільки за час життя мати позивача не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, з огляду на що позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представником позивача подано клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Бахмутської міської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заступником начальника юридичного відділу ради Федонюком К.Р. подано клопотання, у якому він просив справу розглянути за відсутності представника відповідача та винести рішення на розсуд суду. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копій: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.1969 року (а.с. 10), повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 00019927320 від 11.04.2018 року (а.с. 11-12). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , а [INFO] - мати - [PERSON] , що вбачається з копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2015 року (а.с. 13) та серії [NUMBER] від 30.03.2018 року (а.с. 14). Батькам позивача згідно договору дарування від 27.05.1980 року на праві приватної власності в рівних долях кожному належав житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 300 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-17). Згідно копії довідки № 87 від 16.01.2019 року, [PERSON] був зареєстрований та мешкав разом з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] а по ден смерті - [INFO] (а.с. 21). Постановою державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллара В.Л. від 05.02.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки за час життя спадкодавець прийняла спадщину - 1/2 частину будинку, належну її чоловіку - [PERSON] , померлому [INFO] , але не встигла оформити своїх спадкових прав (а.с. 21). Згідно листа Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 24.04.2019 року № 1023/01-16, згідно даних з Реєстру спадкових справ, спадкова справа на майно [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 69), що також підтверджується відповідною Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55971146 від 24.04.2019 року (а.с. 70). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до статей 1216, 1261, 1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. З огляду на викладене, та беручи до уваги, що матір позивача [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] по день її смерті [INFO] , тобто постійно проживала разом із спадкодавцем (її чоловіком) - [PERSON] , який є власником 1/2 частини зазначеного будинку і помер [INFO] , на час відкриття спадщини, та вважається такою, що прийняла спадщину спадкодавця, зокрема, належну йому 1/2 частину житлового будинку за вищевказаною адресою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позовна заява [PERSON] до Бахмутської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Outcome: approved