Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Згідно уточнень позовних вимог [PERSON] пред'явив у суді позов до ТОВ «ЖЕК-ПМ», в якому просив стягнути та повернути зайво сплачені кошти в сумі 6654 грн. 86 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач постійно завищував плату за опалення квартири. В опалювальних сезонах 2010-1011, 2011-2012 та 2012-2013 років [PERSON] сплатив за опалення 13176 грн. 65 коп., проте за його підрахунками повинен був сплатити 6521 грн. 79 коп. У зв'язку з чим переплата становить 6654 грн. 86 коп. 08.04.13р. [PERSON] звернувся до відповідача із запитом про кількісні та якісні показники житлово-комунальних послуг, які він споживає. Зокрема з вимогою надати йому інформацію стосовно споживання будинком за адресою: [ADDRESS] теплової енергії в опалювальних сезонах 2011-2012 та 2012-2013 років з розбивкою по місяцях та надати ґрунтовне пояснення більш ніж вдвічі більшим витратам на опалення будинку в опалювальному сезоні 2012-2013 роках в порівнянні з опалювальним сезоном 2011-2012 років з наданням підтверджуючих документів. Також містилося прохання пояснити на якій підставі TOB «ЖЕК-ПМ» при виставленні рахунку за опалення та водопостачання використовує тарифи, що мають застосовуватись при оплаті послуг після 20-го числа. Однак, на момент звернення до суду, відповіді не отримав. Інформацію щодо споживання будинком за адресою: [ADDRESS] теплової енергії [PERSON] отримав в межах розгляду іншої цивільної справи за його позовом до TOB «ЖЕК-ПМ», що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У якості правових підстав позову позивачем зазначено ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів». У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник TOB «ЖЕК-ПМ» у судовому засіданні визнала переплату [PERSON] в сумі 716 грн. 82 коп. за період з жовтня 2010 року по листопад 2011 року. Щодо решти суми, то представник відповідача заперечувала посилаючись на їх необґрунтованість. Суд, розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб які брали участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS], з 03.06.10р. перебуває на балансі TOB «ЖЕК-ПМ» (а.с. 9-10). 13.11.13р. між TOB «ЖЕК-ПМ» та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (а.с. 72-76). Цього ж дня, між сторонами було підписано Додаткову угоду до Договору (а.с. 77), відповідно до якої п. 5 Договору викладено в наступній редакції: «Тарифи на послуги становлять: 1) з централізованого постачання холодної води з водовідведенням при сплаті до 20 числа місяця 3.18 грн. за куб. метр, при сплаті після 20 числа 3.50 грн. за куб. метр; 2) з централізованого постачання гарячої води з водовідведенням при сплаті до 20 числа місяця 16.24 грн. за куб. метр, при сплаті після 20 числа 17.41 грн. за куб. метр; 3) з централізованого опалення при сплаті до 20 числа місяця 237.70 грн. за куб. метр, при сплаті після 20 числа 253.15 грн. за Гкал. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно із Законом, оплата споживачами комунальних послуг з централізованого опалення може бути здійснена як за фактично спожиту теплову енергію в (Гкал), так і за затвердженим тарифами виходячи з розміру опалюваної площі за місяць. Таким чином, плата за фактично спожиті Гкал теплової енергії може здійснюватись лише при наявності квартирного та/або будинкового засобів обліку теплової енергії, яка використовується на опалення, для проведення розрахунків з населенням (Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 травня 2011 року № 857 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням»). Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Враховуючи, що [PERSON] у спірний період часу не мав у квартирі індивідуальних приладів обліку теплової енергії, нарахування йому плати за опалення здійснювалось на підставі тарифів, затверджених Київською міською державною адміністрацією. Згідно розрахунку позивача, останній сплатив за опалення 13176 грн. 65 коп., проте, за його ж підрахунками, повинен був сплатити 6521 грн. 79 коп. Представник відповідача, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надала суду жодних доказів щодо загальної вартості місячного платежу, структури цін тарифів, норми споживання, режиму надання послуг та їх споживчі властивості, а також не надала суду розрахунків, які б спростовували правильність розрахунку позивача. У зв'язку з тим, що TOB «ЖЕК-ПМ» не надано власного розрахунку, не заявлено клопотань про його перевірку, клопотань про проведення експертизи, залучення спеціаліста для цього, тощо, суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку, що спосіб захисту порушеного права позивач визначив обґрунтовано, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з TOB «ЖЕК-ПМ» на користь держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про теплопостачання», ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved