Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 03 грудня 2018 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Гостролуцької сільської\~ради Баришівського\~району Київської\~області (надалі\~відповідач 1), Баришівської районної державної адміністрації Київської області (надалі відповідач 2) з вимогою про визнання права на спадкове майно, як спадкоємця. Позов обґрунтовує тим, що 23 квітня 1996 року померла її баба, [PERSON]. 05 липня 2013 року померла її мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить нерухоме майно, а саме: - земельна ділянка - сінокіс №171, площею 1,0763 га, розташована на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, що належала [PERSON] (спадщину після якої прийняла [PERSON]); - земельна ділянка - сінокіс №138, площею 1,0767 га, розташована на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, що належала [PERSON]. За життя [PERSON] та [PERSON] не виготовили правовстановлюючі документи на зазначені земельні ділянки. За таких обставин, державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та з метою реалізації спадкових прав позивача, рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право на вище вказані земельні ділянки. Відповідач 1 та відповідач 2 звернулися до суду з клопотаннями про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача - Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області в підготовче судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача - Баришівської районної державної адміністрації Київської області в підготовче судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги [PERSON] визнають. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 06 грудня 2018 року ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області про відкриття провадження у справі та призначення справи за правилами загального позовного провадження було зобовязано Баришівську районну державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи, заведеної до майна померлої 23 квітня 1996 року [PERSON], та копію спадкової справи, заведеної до майна померлої 05 липня 2013 року [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно із\~свідоцтвом про\~смерть серії\~І-ОК\~№105837,\~виданого Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Баришівського районного\~управління юстиції\~Київської області\~25\~січня 2008 року (а.с. 5), [PERSON] померла 23 квітня 1996 року. В день її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема право на земельну ділянку сінокіс №171, площею 1,0763 га, яка розташована на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області (підтверджується довідкою Гостролуцької сільської ради № 558 від 26.10.2018 року, а.с. 18). За час свого життя, а саме 21 грудня 1982 року, [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй на праві особистої власності жилий будинок, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла у власність своїй дочці [PERSON] (а.с. 36). З матеріалів спадкової справи №45 вбачається, що 25 січня 2002 року [PERSON],\~яка діяла\~від імені\~[PERSON] звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття [PERSON] спадщини після смерті своєї матері [PERSON], де було заведено спадкову справу. [PERSON] як спадкоємиці\~було видано\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~а у видачі свідоцтва на земельну ділянку сінокіс №171, площею 1,0763 га було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не виготовила правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку. 05 липня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №281539, виданого Виконавчим комітетом Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області 08 липня 2013 року (а.с.\~6). В день її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка сінокіс №138, площею 1,0767 га, що розташована на території Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області (підтверджується довідкою Гостролуцької сільської ради № 557 від 26.10.2018 року, а.с. 17). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого будинок в с. Гостролуччя, Баришівського району, Київської області, і все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла у власність своїй дочці [PERSON] (а.с. 48), яка народилася 22 грудня 1964 року і відповідно до свідоцтва про її народження від 04 січня 1965 року її матірю є [PERSON] (а.с. 49). З ксерокопії спадкової справи №208/2015, заведеної до майна померлої 05 липня 2013 року [PERSON], витребуваної судом у порядку підготовки справи до розгляду вбачається, що 19 травня 2015 року позивач по справі [PERSON] звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19 травня 2015 року. Інших спадкоємців за заповітом, за законом чи тих, які мають право на обовязкову частку в спадщині, судом не встановлено. 27 листопада 2018 року в Баришівську районну державну нотаріальну контору звернулася представник позивача за довіреністю [PERSON] із заявою про видачу на імя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 05 липня 2013 року [PERSON]. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказані земельні ділянки, оскільки за життя [PERSON] та [PERSON] не виготовили правовстановлюючі документи, а саме державні акти про право власності на земельні ділянки. V. Оцінка Суду. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України способом захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217\~ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст.\~1268\~ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті своєї матері, вона в силу закону має право на спадщину спадкового майна та всіх прав, які належали померлій, але отримати свідоцтва про право на спадщину не може по незалежних від неї причин, то її право підлягає судовому захисту, а позовні вимоги, до задоволення. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а також не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Крім того, Судом враховується, що відповідачі позовні вимоги позивача визнали, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved