Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. У квітні 2019 року до суду звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначається, що 04 червня 2004 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , у шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] . Під час перебування у шлюбі сторонами придбано майно: автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску, та квартиру [ADDRESS] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2014 року шлюб між сторонами розірваний, проте згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто. Крім того, відповідач без згоди позивача у березні 2017 року продав автомобіль SKODA OCTAVIA A5, та розпорядився коштами на власний розсуд. Позивач вважає, що при поділі майна подружжя, суд має взяти до уваги інтереси неповнолітньої дитини [PERSON] , яка залишилась проживати із матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно аліментів не сплачував, проте має таку можливість, має у власності 1/3 частку трьохкімнатної квартири, де мешкає зі своєю матір`ю. Тому позивач просить відступити від рівності часток подружжя та поділити спільне майно подружжя, виділивши позивачу 2\\3 частки спільної квартири, та стягнути з відповідача компенсацію Ѕ частини вартості спірного автомобіля. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] зазначає, що для придбання спірного автомобіля та квартири відповідачем залучались особисті заощадження та укладались іпотечний та кредитні договори, за якими відповідач самостійно сплачував боргові зобов`язання. Також зазначає, що відповідач матеріально допомагає доньці, купує їй необхідні речі, перераховує кошти на картковий рахунок, дає гроші готівкою. Представник відповідача вважає, враховуючи те, що шлюб між сторонами розірваний 15 липня 2014 року, то позивач пропустила строк позовної давності на пред`явлення даного позову. Просить відмовити у задоволені позовних вимог. У відповіді на відзив позивач посилається на безпідставність доводів сторони відповідача. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено третю особу - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». У поясненні третьої особи - представник ПАТ «Укрсоцбанк» зазначає, що подання позивачем даного позову - це спосіб уникнення відповідачем відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань та виведення спірного майна з-під обтяження, оскільки на даний час заборгованість за кредитним договором на придбання спірного майна - не погашена. Крім того, третя особа вважає, що позивач не довела обставин придбання спірного майна за спільні кошти подружжя. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач доводи позову підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила про задоволення позову у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, а також пропуск позивачем строків позовної давності. Представник третьої особи Петренко С.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог, які стосуються поділу квартири. Обставини справи, що встановлені судом. 04 червня 2004 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження. (а.с. 5) [INFO] року народилась [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2014 року шлюб між сторонами розірваний, рішення набрало законної сили. (а.с. 7) Із листів Територіального сервісного центру №3242 від 16.02.2018 року №225 та від 02.10.2018 року №1568, встановлено, що транспортний засіб SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 30.05.2006 року був зареєстрований за [PERSON] та 30.03.2017 року знятий з обліку для реалізації (а.с. 8) Під час перебування у шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2012 року, [PERSON] придбана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11-13) Для придбання житла на вторинному ринку 20.06.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладений договір кредиту №410МІ11120620001, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 228 00 грн. Відповідно до п. 1.3.1. у день укладення цього договору кредитор укладає з позичальником іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , для придбання якого, згідно п. 1.2 цього договору, надається кредит, та яке належить позичальнику на праві власності, заставною вартістю 437 989 грн. 07 травня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 187 304,34 грн. Рішення набрало законної сили. (а.с. 56-58) Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2018 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. На виконання ухвали суду від 14 листопада 2018 року про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, до суду надійшов висновок судового експерта Коваля Ігоря Миколайовича за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №425/18 від 02.01.2019 року. (а.с. 122-131) Відповідно до вищезазначеного висновку експертизи середня ринкова вартість автомобіля SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , станом на 30.03.2017 року, згідно відомостей, що містяться в матеріалах справи, склала 257 345, 50 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, вказана стаття встановлює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, набутого за час шлюбу. Стаття 61 СК України визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно із ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте під час шлюбу. Згідно із ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічне зазначено в ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або договором. Відповідно до частин 2,3 статті 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. З огляду на викладені обставини вбачається, що під час перебування сторін у шлюбі, ними придбаний у 2006 році автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , та у 2012 році двокімнатна квартира [ADDRESS] . Зазначене майно придбано в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, для спільного користування та квартира за кредитні кошти, отримані відповідачем в інтересах сім`ї, а тому ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя і належить сторонам у рівних частках. Отже, позивач та відповідач є співвласниками вказаної квартири. Разом з тим, позивач посилаючись на частини 2,3 статті 70 СК України, просила суд відступити від рівності часток подружжя. До обставин, що мають істотне значення позивач відносить інтереси неповнолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні, мотивуючи це тим, що батько не платить добровільно аліменти. Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає, що із позовом про стягнення із відповідача аліментів позивач звернулась лише у квітні 2018 року, тобто після розірвання шлюбу спору щодо аліментів між сторонами не виникало. Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що стягнутих судом аліментів недостатньо для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування їх неповнолітньої дитини. При цьому, сам факт проживання дитини з позивачем не є тією достатньою підставою для відступу від рівності часток подружжя. Отже, при розгляді даної справи позивач не надала належних та допустимих доказів обставин, що мають істотне значення, які дають право суду відступити від рівності часток подружжя. За таких обставин, відсутні правові підстави для відступу від рівності часток подружжя. Щодо позовної вимоги про стягнення компенсації за Ѕ частину автомобіля, суд приходить до таких висновків. У пункті 30 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 роз`яснюється, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторонами придбаний автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , який при придбанні зареєстрований за відповідачем. У березні 2017 року, після припинення шлюбних відносин між сторонами, що не заперечувалось у судовому засіданні, відповідач відчужив автомобіль іншій особі. У матеріалах справи відсутні докази того, що відчуження автомобіля відбулось за згодою позивача та в інтересах сім`ї. Враховуючи те, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя, а середня вартість автомобіля відповідно до висновку експерта на момент продажу становила 257 345, 50 грн., то із відповідача на користь позивача необхідно стягнути Ѕ частину цієї вартості, як компенсацію Ѕ частки спільного майна (автомобіля). Аргументи відповідача про те, що спірне майно придбане за його особисті кошти у судовому засіданні жодними доказами не підтверджені. Також виходячи з презумпції права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, набутого за час шлюбу, безпідставними є пояснення третьої особи про те, що позивач не довела, що спірне майно придбане за спільні кошти подружжя. Більше того, позивач заперечуючи проти аргументів відповідача та третьої особи, пояснила, що отримувала значний дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, на підтвердження чого надала до суду копії звіту суб`єкта малого підприємництва за 2010-2011 роки (а.с. 166-167), копії податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2012-2013 роки (а.с. 52-55). Щодо строків позовної давності. У відзиві та поданій 01 жовтня 2018 року заяві, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Аналізуючи встановлені обставини та докази, що їх підтверджують, а також норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд щодо строку позовної давності у даному спорі приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Тобто визначальним для висновку про застосування строку позовної давності у спорі про поділ майна подружжя, заявленому після розірвання шлюбу, є саме момент, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Так, у позовній заяві позивач зазначає, що про порушення свого права власності дізналася у лютому 2018 року із листа Територіального сервісного центру МВС в Київській області, де йшлось про зняття відповідачем з реєстрації у березні 2017 року спірного автомобіля SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-258цс15 роз`яснив, що вирішуючи питання перебігу позовної давності, суди мають враховувати, що при визначенні початку перебігу позовної давності слід виходити не з часу, коли сторони розірвали шлюб, а з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права, оскільки сам по собі факт припинення шлюбу не свідчить про порушення права власності одного з подружжя. Неподання позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які підтверджують заперечення права одного з подружжя на набуте в період шлюбу майно, зареєстроване за другим з подружжя, не може свідчити про порушення прав і вказувати на початок перебігу позовної давності. Також, як вказав Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 року у справі № 647/1683/15-ц, факт не звернення до суду із позовом про розподіл майна подружжя не є підставою, з якою закон пов`язує (визначає) припинення права власності на спільну сумісну власність. Отже, відповідачем на момент розлучення не заперечувалось право позивача на набуту у період шлюбу спірну квартиру. Будь-яких дій з його боку щодо визнання права власності на спірну квартиру виключно ним не вчинялося, як і не вчинялося ніяких дій щодо припинення права спільної сумісної власності, чи позбавлення позивача права на її частку у праві спільної сумісної власності, або інших дій які б свідчили про спір між позивачем та відповідачем після розірвання шлюбу та до моменту подачі позову до суду. Крім того, після розірвання шлюбу в спірній квартирі проживає позивач із спільною дитиною, що також свідчить про відсутність порушеного права позивача на спірну квартиру. Враховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що позивач на момент звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя не втратила права власності на спірну квартиру та не пропустила строків позовної давності щодо звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки у період з 15.07.2014 року (дата розірвання шлюбу) і до моменту відчуження автомобіля (30.03.2017 року), будь-яке право спільної сумісної власності позивача на спільне майно порушеним не було. Після порушення прав позивача (відчуження автомобіля 30.03.2017 року) і до моменту звернення із позовом до суду (15.04.2018 року) трьох років не минуло, а відтак відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Оцінка судом аргументів третьої особи. Щодо аргументів третьої особи про те, що спірна квартира є іпотечним майном, тому даний позов поданий позивачем для уникнення відповідачем відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань та виведення спірного майна з-під обтяження, є абсолютно безпідставними. Так, відповідно до ч.ч. 1,2 статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Отже, у разі переходу прав власності до позивача на Ѕ частку квартири, вона набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, з урахуванням розміру частки у праві спільної часткової власності на предмет іпотеки. Крім того, відповідно до судового рішення від 07 травня 2018 року позивач та відповідач є солідарними боржниками за вищевказаним кредитним договором, на даний час відкрите виконавче провадження про стягнення заборгованості із обох сторін, тому аргумент про виведення спірного майна з-під обтяження є спростованим. Висновки суду. Таким чином, з огляду на викладені обставини та

Outcome: partial