Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

З позовної заяви, що надійшла до суду 04 липня 2016 року, вбачається, що 16 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року сторони не проживають, на даний час дитина проживає разом з відповідачем та спору відносно її проживання немає, як немає спору щодо поділу майна. Одруження виявилось невдалим, не зійшлися характерами, тривалий час немає спільних інтересів, на побутовому ґрунті через різницю в поглядах на життя почали виникати непорозуміння та конфлікти, це призвело до напружених, відчужених відносин, втрачено почуття поваги та любові один до одного, на даний час не підтримують будь-яких сімейних відносин, подальше подружнє життя, збереження шлюбу, примирення є неможливим і суперечить його інтересам. У звязку із зазначеними обставинами позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглядати у його відсутність, шлюб розірвати, при цьому строк для примирення не надавати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, однак заперечила ті фактичні обставини, які зазначені в позовній заяві. Вказала, що з серпня 2015 року спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, спору відносно майна та місця проживання дитини немає, шлюбні відносини з позивачем припинені, шлюб є для них формальністю, категорично заперечує щодо примирення, оскільки таке є неможливим. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія 1-БВ № 150043, виданого 01 липня 2016 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 16 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис за №90, прізвище дружини після одруження «Осадча». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 28 травня 2015 року, його батьками є [PERSON], [PERSON]. З позовної заяви, письмової заяви позивача, усних пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають разом, примирення між ними є неможливим, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вказані обставини, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved