Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Згідно позовної заяви з 01 лютого 1991 року по 25 листопада 1997 року позивач [PERSON] працював в колгоспі ім. Щорса смт. Летичів на посаді слюсаря-механіка та начальника цегельного цеху. В 1996 році було розпайовано майно та земельні ділянки між членами підприємства, однак згідно протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та додатку №1 до Державного акта на право колективної власності на землю, що виданий КСП ім. Щорса, позивач відсутній у списку громадян-членів КСП і сертифікат на його ім'я не видавався. Позивач отримав лише свідоцтво про право на майновий пай члена КСП. Вважає, що на підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» має право на отримання земельної частки (паю), оскільки на момент розпаювання земель КСП ім. Щорса був членом цього колективного підприємства. В квітні 2015 року позивач звернувся із заявою до Відділу Держземагенства у Летичівському районі про визнання за ним права на земельну частку (пай) та виділення належної йому земельної частки (пай) із земель запасу Рудянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області (із земель колишнього КСП ім. Щорса) в розмірі 3,25 в умовних кадастрових гектарах, проте 30 квітня 2015 року отримав відмову, йому рекомендовано звернутись до суду, тому просить: визнати за ним [PERSON] право на земельну частку (пай) в розмірі 3,25 в умовних кадастрових гектарах на території Руднянської сільської ради Летичівського району; зобов'язати Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області виділити із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну частку (пай) площею 3,25 в умовних кадастрових гектарах на території Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області для передачі її йому [PERSON] В судовому засіданні 21 липня 2015 року позивач і його представник позов підтримали, проте змінили позовні вимоги, зменшивши їх, просять визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) в розмірі 3,25 в умовних кадастрових гектарах на території Руднянської сільської ради Летичівського району із земель колективної власності КСП ім. Щорса. Представники Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області уточнені позовні вимоги визнали та вказали, що позивач має право на земельну частку (пай), оскільки на час розпаювання працював у КСП ім. Щорса, проте таку не отримав, причини невнесення його до списку громадян-членів КСП невідомі, тому позов обґрунтований. Представник Головного управління Держземагенства України у Хмельницькій області, Відділу Держземагенства у Летичівському районі Хмельницької області в судове засідання не з'явився, згідно письмових заперечень від 25 червня 2015 року відповідно до технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Руднянської сільської ради загальна площа сільськогосподарських угідь, що підлягали паюванню становить 2398,20 га. Згідно рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) у власність передані лише орні землі, а інші сільськогосподарські угіддя залишені у спільному використанні та площа їх становить 417,77 га, вказані пайові землі можуть бути виділені власникам земельних часток (паїв). Головне управління Держземагенства України у Хмельницькій області є неналежним відповідачем. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.п. 1, 2 Указу Президента України №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), серед інших, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Так, згідно трудової книжки серія [NUMBER], заповненої 21 травня 1984 року, [PERSON], [INFO], з 01 лютого 1991 року прийнятий на роботу до колгоспу ім. Щорса в цегельний цех на посаду слюсаря-механіка. 25 жовтня 1995 року переведений начальником цегельного цеху. З 25 вересня 1997 року звільнений з роботи за власним бажанням. Відповідно до довідки Руднянської сільської ради Летичівського району від 24 березня 2015 року [PERSON] 17 травня 2006 року було видано Свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат серія [NUMBER]), вартість свідоцтва визначена у розмірі 3345,0 грн. Згідно архівної довідки від 09 квітня 2015 року, виданої трудовим архівом Летичівського району, [PERSON] дійсно працював в сільськогосподарському підприємстві с. Залетичівка колгосп ім. Щорса Летичівського району, зокрема з 1991 року по 1997 рік, за вказаний період роботи отримував заробітну плату. Відповідно до листів Відділу Держземагенства у Летичівському районі від 19 лютого 2015 року, 30 квітня 2015 року згідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Летичівською районною державною адміністрацією, протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та додатку №1 до Державного акта на право колективної власності на землю виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса, [PERSON] відсутній у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства та сертифікат на його ім'я не видавався. Список осіб, що мають право на земельну частку (пай) визначався комісією по визначенню земельної частки (паю) членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса. Розпаювання земельних ділянок між членами колишнього КСП «ім. Щорса» відбувалось в 1996 році. Відповідно до матеріалів розпаювання розмір земельної частки (паю) складав 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 11703 грн. Розпаюванню підлягали земельні ділянки колишнього КСП «ім. Щорса» на території Руднянської сільської та Летичівської селищної рад. Як зазначається у повідомленні Відділу Держземагенства у Летичівському районі від 24 червня 2015 року відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Рудянської сільської ради та Летичівської селищної ради Летичівського району площа сільськогосподарських угідь у 2006 році склала 2398,20 га. Розрахунки проведені на 934 земельні частки (паї) загальна площа яких складає 1963,99 га. Створена мережа під'їзних шляхів із земель колективної власності колишнього КСП ім. Щорса на площі 16,44 га. Згідно рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) у власність передані лише орні землі, а інші сільськогосподарські угіддя (сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) залишені у спільному використанні - 417,77 га. Відповідно до довідки Руднянської сільської ради Летичівського району від 08 липня 2015 року на території сільської ради є в наявності землі колективної власності, які залишилися після розпаювання земель ТОВ ім. Щорса, зокрема 417 га - землі залуження, 113,7 га - багаторічні насадження, 11,7 га - землі сіножатей. Залишок земель державної власності запасу - 3,7 га, в тому числі 3,7 га яри, резерву - 5,0 га, в тому числі 0,7 га вали, 0,9 га польові дороги, 1,3 га болото, 2,1 га лісопосадки. Згідно довідки Відділу Держземагенства у Летичівському районі від 21 липня 2015 року Державний акт на право колективної власності на землю серія ХМ №8 виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім. Щорса с. Рудня Летичівського району Хмельницької області Летичівською районною Радою народних депутатів Летичівського району Хмельницької області 05 вересня 1995 року. Таким чином досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку дають суду підстави для висновку, що у [PERSON] виникло право на отримання земельної частки (паю), оскільки на час видачі 05 вересня 1995 року Державного акта на право колективної власності на землю для КСП ім. Щорса та проведення розпаювання у 1996 році позивач був членом КСП, а невнесення його до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю як особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити його права на земельну частку (пай), тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню, право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Щорса. При цьому судом також враховується, що на території Руднянської сільської ради Летичівського району є в наявності землі колективної власності, які залишилися після розпаювання земель КСП ім. Щорса. Згідно ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. На підставі викладеного,

Outcome: approved