Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Згідно позову, 28 червня 2011 року між фізичною особою [PERSON] та ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі з господарськими спорудами, загальною площею 38647 кв. м, вартістю 8868462,18 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]). Договір підписаний обома сторонами без зауважень, з боку відповідача договір скріплений печаткою його підприємства. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 Договору, ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» зобов'язується на умовах, зазначених у цьому договорі, у строк не пізніше 31 грудня 2013 року продати фізичній особі [PERSON], а фізична особа [PERSON] зобов'язується купити у ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» зазначене нерухоме майно. Після настання строку, визначеного у п. 2.1 договору, позивач звернувся до відповідача із вимогою (лист № 1 від 09 січня 2014 року) щодо передання за актом приймання-передачі нерухомого майна на користь позивача. Листом від 30 січня 2014 року відповідач повідомив позивача щодо неможливості виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна № 28/06/11 від 28 червня 2011 року, внаслідок чого заявив про розірвання цього договору в порядку визначеному ч. 1 ст. 651 ЦК України з моменту отримання позивачем цього листа. Відповідно до п. 7.5 договору, останній може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору. Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору (п. 7.6 Договору). За таких обставин, позивач зі запропонованою пропозицією відповідача щодо розірвання договору купівлі-продажу не погоджується та вважає, що за умовами визначеними п. 5.5 Договору, відповідач повинен сплатити на його користь штраф у розмірі 10% від суми договору, яка дорівнює 8868462,18 грн., з яких 10% становить суму у розмірі 886846,22 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь штраф у розмірі 886846,22 грн. Сторони, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] через представника надав суду письмову заяву, за якою підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються, просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай» про причини неявки свого представника суд не повідомило. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порідку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Позивачем до позову додана копія договору купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі з господарськими спорудами, загальною площею 38647 кв. м, вартістю 8868462,18 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]), укладеного 28 червня 2011 року між фізичною особою [PERSON] та ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» у простій письмовій формі. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 Договору, ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» зобов'язується на умовах, зазначених у цьому договорі, у строк не пізніше 31 грудня 2013 року продати фізичній особі [PERSON], а фізична особа [PERSON] зобов'язується купити у ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» зазначене нерухоме майно. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Сторонами при укладенні договору купівлі - продажу не додержана вимога про нотаріальне посвідчення договору та його державну реєстрацію. Згідно ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Оскільки вимоги ст. 657 ЦК України про нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору купівлі - продажу нерухомого майна сторонами додержані не були, такий договір згідно вимог ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, не є укладеним, а неукладений договір не породжує для його сторін будь яких правових наслідків. За наведених обставин, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на законі. Ухвалою суду від 28 лютого 2014 року вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, який підлягає скасуванню. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати розподілу між сторонами не піддягають.

Outcome: dismissed