overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 8 грудня 1995 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Індустріального району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1179, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. З 2008 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, у позовній заяві просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом оголошення в пресі, заперечень проти позову не надав, тому справу вирішено на підставі наявних у справі даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 грудня 1995 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. \~ В 2008 році сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання позивача зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що позивачем відповідно до ст. 113 СК України не надано заяву про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище позивачу після розірвання шлюбу слід залишити «Гуцу». Згідно зі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 9 грудня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 987, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені з 2004 року через різні погляди на життя, проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути в її відсутність та не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим місцем проживання, але вручити судову повістку виявилося неможливим через його не проживання, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі повідомлених позивачем даних та доказів за відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Статтею 51 Конституції України, а також статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2004 року та наміру їх поновлювати сторони не мають. Виходячи з фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги відсутність неповнолітніх дітей, всі обставини життя сторін, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 105, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 9 серпня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 441, посилаючись на те, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у лютому 2015 року через різні погляди на життя. З цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе.\~\~\~ Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Статтею 51 Конституції України, а також статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтю 110 СК України. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 1996 року, в лютому 2015 року припинили шлюбні відносини. Виходячи з фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги наявність неповнолітньої дитини, всі обставини життя сторін, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 105, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 09 червня 2012 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 202, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та сварки. У вересні 2016 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Вважає, що відновлення шлюбних відносин та подальше збереження шлюбу є неможливим. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. Суд, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У вересні 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, їх категоричне небажання зберегти сім'ю, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що відповідачем відповідно до ст. 113 СК України не надано заяву про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище відповідачу після розірвання шлюбу слід залишити «Прядка». На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 12 вересня 2008 року у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 861, посилаючись на те, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх пяти років шлюбні відносини між ними почали погіршуватися через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обовязки. Вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність, зазначивши, що шлюбні відносини між ними припинені в 2013 році. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2008 року. Шлюб\~ зареєстрований у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 861. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З заяв позивача і відповідача вбачається, що в 2013 році вони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід залишити\~«[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 14 квітня 2007 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 170, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вісім років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви, протягом останніх восьми років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, їх категоричне небажання зберегти сім'ю, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід залишити «Падеріна». На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 15 квітня 2016 року в Кіровському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 96, посилаючись на те, що в липні 2016 року припинили з відповідачем шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, нехтування відповідачем сімейними цінностями та традиціями. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дітей від шлюбу не мають. Вважає, що відновлення шлюбних відносин між ними є неможливим. У судове засідання позивач не зявився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Відповідач у судове засідання також не явилася, надала заяву, в якій позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила справу розглянути в її відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2016 року. Шлюб\~ зареєстрований в Кіровському районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 96. Від шлюбу дітей не мають. У липні 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, відсутність неповнолітніх дітей, їх категоричне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що відповідачем відповідно до ст. 113 СК України не надано заяву про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище відповідачу після розірвання шлюбу слід залишити «Алі». Згідно зі статтею 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 22 жовтня 2011 року в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1056, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. В травні 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В травні 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, їх категоричне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України прізвище дружині після розірвання шлюбу за її заявою слід залишити Мессер. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 23 серпня 1997 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 589, посилаючись на те, що мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Через неналежну поведінку відповідача у сім'ї по відношенню до нього, непорозуміння приблизно два роки тому їх сім'я розпалася. З цього часу не ведуть спільного господарства. Ним втрачено почуття любові та поваги до відповідача. Вважає, що поновлення шлюбних відносин неможливо, тому шлюб має бути розірваний. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснивши, що після народження дитини відповідач змінила своє ставлення до нього, між ними постійно виникають сварки, тому в лютому 2014 року припинили шлюбні відносини. Після надання їм строку для примирення відносини між ними тільки погіршилися, тому наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому справу розглянуто на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Статтею 51 Конституції України, а також статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтю 110 СК України. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 1997 року. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В лютому 2014 року сторони припинили шлюбні відносини через непорозуміння між ними, спільного господарства не ведуть. Судом був наданий сторонам строк для примирення тривалістю два місяці, але примирення між ними не відбулося та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Отже, виходячи з фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 105, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 27 квітня 1996 року в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровської міського управління юстиції, актовий запис № 215, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. В 2010 році припинили шлюбні відносини, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Неповнолітніх дітей не мають. Вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав та просив справу розглянути в його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, через канцелярію суду надійшла її нотаріально посвідчена заява, в якій вона позов визнає та просить справу розглянути в її відсутність. Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 квітня 1996 року. Шлюб зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровської міського управління юстиції, актовий запис № 215. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У 2010 році сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Отже, виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, категоричне небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що відповідачем відповідно до ст. 113 СК України не надано заяву про відновлення її дошлюбного прізвища, прізвище дружині після розірвання шлюбу слід залишити «Чудновська». Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved