overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулась [PERSON]до [PERSON]про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.03.1983 у Палаці одруження «Дзержинський» м. Харкова, актовий запис № 735. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через наявності у відповідача іншої жінки, шлюбно-сімейні відносини, ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинені з січня 2016, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач зазначає, що спір по поділ майна між ними відсутній. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], ухвалити заочне рішення, та провести судове засідання без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній даних. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 27.03.1983 у Палаці одруження «Дзержинський» м. Харкова, актовий запис № 735 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулась [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.06.2014 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 630. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрати почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач зазначає, що на час звернення до суду майнові спори між ними відсутні. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , зазначивши, що півтора року не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, просила розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній даних. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 27.06.2014 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 630 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.4), яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.07.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Роменського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 31. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття довіри та взаємоповаги, різних поглядів на сімейне життя, сімейні обовязки, ведення господарства. Шлюбно-сімейні відносини, ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними припинені, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач зазначає, що примирення між ними неможливо, майнові спори та спір щодо місця проживання дитини між нею та відповідачем відсутні. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, ухвалити заочне рішення, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній даних. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 27.07.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Роменського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 31 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з січня 2018 року, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулась [PERSON]до [PERSON] розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.08.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1298. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач застосовує щодо неї насильство, що принижує її на очах дитини, шлюбно-сімейні відносини, ведення спільного господарства між ними припинені, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON], ухвалити заочне рішення, та провести судове засідання без її участі, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній даних. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 29.08.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1298 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

З позовною заявою завернулися до суду\~\~[PERSON], [PERSON] до Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області за ними право власності на житловий будинок на відведеній під забудову земельній ділянці за період 1989 по 1990 роки з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Покровське вул.Садова, 22, Троїцького району Луганської області. Після закінчення будівництва позиваки не провели державне реєстрування збудованого будинку з надвірними забудовами і господарськими спорудами. Будинок був збудовано без відповідного будівельного проекту і після його спорудження не було прийнято в експлуатацію На будинок було виконано відповідну технічну документацію На даний час дане майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Позиваки до судового засідання не зявилися але звернулися з позовною заявою з проханням розглянути їх справу за їх відсутністю і задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився але був повідомлений належним чином. В позови вказали,\~\~що в 90-х роках збудували житловий будинок в с. Покровське, вул.Садова, 22 Троїцького району Луганської області. Але через необізнаність із нормами закону, документи на право власності належним чином не оформили\~в 1990 р. виготовлено технічний паспорт, а свідоцтво про право власності відсутнє. А тому просять позовні вимоги задовольнити. Дослідивши та оцінивши докази по справі,\~\~суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно\~\~ст. 317 ЦК України, власникові належать\~\~права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~ Оскільки інших осіб, які б оспорювали\~\~право власності\~\~не встановлено. Тому\~\~є всі підстави для\~\~ задоволення вимог та визнання за позивачами права власності на житловий будинок. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст.\~317,\~319,\~328,\~392,\~ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

З позовною заявою про визнання права власності до суду звернувся [PERSON], мотивуючи позов тим, що 20.10.2010 року померла [PERSON] Відповідно до заповіту від 26.06.2008 року вона все своє майно заповіла йому, позивачу по справі. Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і рекомендовано звернутись до суду. Спадкова справа на вищезазначене майно не заводилась і на сьогоднішній день на все майно за заповітом за ним не зареєстровано. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Всі оргигінали документів на майно на яке він просить суд визнати право власності у позові, знаходяться у нього та надав їх суду для дослідження в судовому засіданні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігвській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно ч. 1 ст.3. ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. В даному випадку суд не може перебрати на себе функцію нотаріуса і не вбачає жодних перешкод у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як у позивача наявні всі оригінали документів, які необхідні для оформлення спадщини в нотаріальному порядку, але позивач не використав, та не використовує своє право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини і тому суд остаточно приходить до висновків, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі Судові витрати по справі позивачу понесені ним при зверненні з позовом до суду на підставі ст.. 141 ЦПК України поверненню не підлягають, так-як в задоволенні позову йому відмовлено.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~З позовом до звернувся позивач [PERSON] до Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме : право власності на спадкове майно, після смерті його матері [PERSON], яка померла 29 травня 2015 року , у вигляді земельної ділянки №45, кадастровий номер №4425487500:04:003:0042, площею 10,11гектара, яка розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області в межах згідно з планом, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №132270, виданого Троїцьким районним відділом земельних ресурсів 25 серпня 2004 року згідно розпорядження Троїцької районної адміністрації №708 від 29 грудня 2003 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010441800327, оригінал якого було втрачено. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу, а саме державний акт на право приватної власності на земельну ділянку у позивача відсутній, це перешкоджає йому звернутися до державної нотаріальної контори з метою нотаріального посвідчення права власності на спадкове майно. \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] через його представника по справі адвоката [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з тих же підстав надавши письмову заяву с проханням розглянути його справу в його відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача в судове засідання не з'явився , але був повідомлений належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення частково з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] _ прийняв спадщину після смерті матері за правилом\~ст.1269 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті матері набув право власності на спадкове майно за законом\~. \~\~\~\~\~\~\~ \~\~Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.16,\~328,\~1216,\~1225,\~1233 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

З позовом до суд звернулась позивач [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року до 11 липня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO]. На даний час, неповнолітні діти проживають з позивачкою та фактично перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим та працездатним. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі по 1/3 частини з усіх видів його заробітку , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації , підвищення прожиткового мінімуму в часі . Позивач в судове засідання не з'явилася, але звернулася до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позову наполягає. Відповідач, був повідомлений належним чином, але до судового засідання не з?явився. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволенняю з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб ,про народження дітей вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], доньку [PERSON],[INFO]. Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, а неповнолітні діти проживають з матір'ю [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, з врахування викладеного, суд прийшов до висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у примусовому порядку. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

З позовом до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про визнання право власності на спадкове майно. А саме: визнати за позивачем [PERSON] , право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті якої залишилася спадщина у землях колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області у вигляді земельного паю розміром 8,35 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай)серії [NUMBER]. Оригінал правовстановлюючого документу у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку на даний час втрачено. Про що було подано об'яву до місцевої газети «Сельская Новь» №85-086. Відповідач по справі від прийняття спадщини відмовився на користь позивача, про що вчинив відповідну заяву , однак нотаріально не посвідчив її. Вказане позбавляє позивача можливості прийняти спадщину у вигляді вищезазначеного спадкового майна у нотаріальному порядку. В судове засідання позивач не з'явився, а до суду надав письмову заяву в якій просить задовольнити його позов у повному обсязі, справу розглянути без його участі. Відповідач по справі просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, та відповідача, у письмовому вигляді, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла [INFO] [PERSON] .Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] за правилом ст.1268 ЦК України, так-як постійно проживали зі спадкодавцем Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], набув право власності на спадкове майно. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяв про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержали, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно. А тому, це право підлягає захисту. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.16, 328, 1216, 1225, 1233, 1241 ЦК України,

Outcome: approved