Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

З позову [PERSON], який був поданий 18.06.2014 року до Октябрського районного суду м. Полтави вбачається, що 11.12.2012 року Октябрським районним судом м. Полтава було винесено рішення, яким його позов до [PERSON] про стягнення боргу було задоволено і стягнуто з останнього на його, [PERSON], користь суму боргу в розмірі 119850 грн., 8313,97 грн. - 3 % річних, судовий збір в сумі 128 грн.16 коп., а всього 128292 грн.14 коп. 18.02.2014 року Октябрським відділом ДВС Полтавського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження за №42145641 про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] вищевказаної суми боргу. Станом на 18.06.2014 року, як вказує позивач, після відкриття виконавчого провадження відповідачем [PERSON] виплачено суму боргу у розмірі 7000 грн., сума боргу після часткового погашення залишилась у розмірі 121292 грн.14 коп. Позивач [PERSON] зазначає про те, що відповідач [PERSON] не реагує на те, що виникла і довгий час не погашається борг у розмірі більше 100000 грн., тому він вирішив звернутися до суду з позовом про стягнення пені від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних. Посилаючись на положення ст.ст.509,526,549,625 ЦК України та навівши відповідний розрахунок, позивач [PERSON] звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава, в якому просив суд стягнути на його користь з [PERSON] суму індексу інфляції відносно розміру заборгованості в сумі 13623 грн.83 коп., три відсотки річних від суми боргу в розмірі 5678,47 грн., пеню в розмірі 27308 грн.40 коп., а всього 46610 грн.70 коп. та судові витрати у справі (а.с.а.с.2-7). 03.11.2014 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з Октябрського районного суду м. Полтави надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних, індексу інфляції та пені, оскільки ухвалою цього суду від 16.09.2014 року (головуюча у справі суддя Блажко) було встановлено, що справа не підсудна Октябрському районному суду м. Полтава, так як відповідач [PERSON] зареєстрований в с. Кравченки Великобагачанського району Полтавської області. Ухвалою суду від 10.11.2014 року прийнято до розгляду Великобагачанського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних, індексу інфляції та пені (а.с.44). 21.11.2014 року на попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] подав суду заяву про збільшення позовних вимог до відповідача [PERSON], в якій позивач, посилаючись на аналогічні положення ЦК України та навівши розрахунок, просив суд стягнути на його користь з [PERSON] суму індексу інфляції відносно розміру заборгованості в сумі 22963,32 коп., три відсотки річних від суми боргу в розмірі 7153,91 грн., пеню в розмірі 39626,79, а всього 69744 грн.02 коп. та судові витрати у справі (а.с.а.с.50-56,58). В судовому засіданні 22.12.2014 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, в своїх поясненнях посилались на обставини, що викладені в обґрунтуванні позову і просили збільшені позовні вимоги до [PERSON] задовольнити. Вказали, що згідні на заочний розгляд справи. В судове засідання 08.12.2014 року відповідач [PERSON] не з'явився, причин неявки суду не повідомив, він рекомендованим листом за місцем своєї реєстрації в с. Кравченки Великобагачанського району Полтавської області сповіщений про день і час розгляду справи (а.с.62); 22.12.2014 року відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений рекомендованим листом з повідомленням за місцем своєї реєстрації в с. Кравченки Великобагачанського району Полтавської області (а.с.69), про причину своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних, індексу інфляції та пені підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.12.2012 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 119850 грн., 8313,97 грн. - 3 % річних, судовий збір в сумі 128 грн.16 коп., а всього 128292 грн.14 коп. (а.с.8). Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Постановою старшого державного виконавця Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції від 18.02.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №42145641 за виконавчим листом Октябрського районного суду м. Полтава №2/1622/6301/2012, виданого 12.02.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 128292 грн.14 коп. (а.с.9). Стороною позивача не заперечується і це вбачається з матеріалів позовної заяви, що після відкриття вищевказаного виконавчого провадження і на час подання до суду позову [PERSON] виплачено суму боргу у розмірі 7000 грн. (а.с.а.с.2-7,50-56); вбачається, що із цієї суми 5000 грн. було сплачено 26.03.2014 року та 2000 грн. - 05.06.2014 року (а.с.а.с.50-56). З листа відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції №6119 від 17.12.2014 року вбачається, що 06.10.2014 року з Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції надійшов на виконання виконавчий лист №1622/14846/2012, виданий 12.02.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 128292 грн.14 коп. В постанові про закінчення виконавчого провадження було указано, що залишок боргу по виконавчому листу становить 121292 грн.14 коп. 09.10.2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження і надіслана боржнику, стягувачу та суду, а також в цей день винесена постанова про звернення стягнення на орендну плату за земельний пай і надіслана на виконання до ПА «Агроінвест» с. Попове. З орендної плати за земельний пай утримано та перераховано на користь [PERSON] кошти в сумі 1818 грн.18 коп. Станом на 17.12.2014 року борг по виконавчому листу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] становить 119473 грн.96 коп. (а.с.68). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Положеннями ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція була висловлена Верховний Судом України у Постанові від 01.10.2014 року у справі №113цс14. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідач не виконав зобов'язання по сплаті боргу, тому наявні підстави для стягнення з нього інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми за період прострочення. Отже, виходячи з вищевикладеного, виходячи з положень ч.2 ст.625 ЦК України, враховуючи заявлені збільшені позовні вимоги суд приходить до висновку про задоволення збільшених позовних вимог в частині стягнення трьох відсотків річних, починаючи з 22.12.2012 року по 13.11.2014 року (з врахуванням сплаченого боргу в цей період в сумі 5000 грн. та 2000 грн.) та інфляційних втрат, починаючи з 22.12.2012 року по 21.11.2014 року (в межах заявлених збільшених позовних вимог). Розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 22.12.2012 року (з дня набрання рішенням законної сили) по день часткового погашення заборгованості 25.03.2014 року, сума боргу 128292 грн.14 коп., кількість днів прострочення - 458, формула розрахунку: сума санкції=Сх3хД:365:100, де С-сума заборгованості, Д-кількість днів прострочення (128292,14х3х458:365:100=4829,40 грн.); 26.03.2014 року відповідач сплатив борг в сумі 5000 грн., внаслідок чого сума основного боргу зменшилась і становила 128292,14 грн.-5000 грн.=123292 грн.14 коп., розрахунок трьох відсотків річних за період з 26.03.2014 року по 04.06.2014 року: кількість днів прострочення 71 (123292,14х3х71:365:100=719,48 грн.); 05.06.2014 року [PERSON] було сплачено 2000 грн., внаслідок чого сума основного боргу зменшилась і становила 123292,14 грн.-2000 грн.=121292 грн.14 коп., розрахунок трьох відсотків річних за період з 05.06.2014 року по 17.06.2014 року (день подачі первинного позову до суду): кількість днів прострочення 13 (121292,14х3х13:365:100=129,59 грн.); з 18.06.2014 року по 13.11.2014 року (день подання уточнюючого позову) кількість днів прострочення становить 148 днів (121292,14х3х148:365:100=1475 грн.44 коп.). Отже, три відсотки річних від простроченої суми становить: 4829,40+719,48+129,59+1475,44=7153 грн.91 коп. Розрахунок збитків, завданих інфляцією. За період з 22.12.2012 року (з дня набрання рішенням суду законної сили) по день часткового погашення заборгованості - 25.03.2014 року. Сума боргу 128292,14 грн. Індекс інфляції за цей період склав: грудень 2012 року - 100,2, січень 2013 року - 100,2, лютий 2013 року - 99,9, березень 2013 року - 100,0, квітень 2013 року - 100,0, травень 2013 року - 100,1, червень 2013 року - 100,0, липень 2013 року - 99,9, серпень 2013 року - 99,3, вересень 2013 року - 100,0, жовтень 2013 року - 100,4, листопад 2013 року - 100,2, грудень 2013 року - 100,5, січень 2014 року - 100,2, лютий 2014 року - 100,6, березень 2014 року - 102,2. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІ с = (ІІ 1:100) х (ІІ 2:100) х (ІІ 3:100) х...(ІІ Z:100), де ІІ - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІ 2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення, ІІ Z - індекс інфляції за останній місяць прострочення. ІІ с = (100,2:100) х (100,2:100) х (99,9:100) х (100,0:100) х (100,0:100) х 1,1:100) х (100,0:100) х (99,9:100) х (99,3:100) х (100,0:100) х (100,4:100) х (100,2:100) х (100,5:100) х (100,2:100) х (100,6:100) х (102,2:100). ІІ с = 1,002 х 1,002 х 0,999 х 1,000 х 1,000 х 1,001 х 1,000 х 0,999 х 0,993 х 1,000 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 = 1,037. Отже, сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає: 128292,14х1,037=133038,94 грн. (133038,94-128292,14=4746,80 грн.). За період з 26.03.2014 року по 05.06.2014 року, індекс інфляції становить: квітень 2014 року - 103,3, травень 2014 року - 103,8. Розрахунок: ІІ с=(103,3:100)х(103,8:100); ІІ с=1,033х1,038=1,072. Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає: 123292,14х1,072=132169,17 грн. (132169,17-123292,14=8877,03 грн.). За період з 06.06.2014 року по 21.11.2014 року (дата подання уточнюючого позову) індекс інфляції становить: червень 2014 року - 101,0, липень 2014 року - 100,4, серпень 2014 року - 100,8, вересень 2014 року - 102,9, жовтень 2014 року 102,4, листопад (за 21 день станом на 21.11.2014 року в межах заявлених позовних вимог) - розрахунок (1+(0,019:30х21)=1,0133. ІІс = (101,0:100)х(100,4:100)х(100,8:100)х(102,9:100)х(102,4:100) ІІс = 1,01x1,004x1,008x1,029x1,024=1,077х1,0133 (станом на 21.11.2014 року)=1,091. Сума заборгованості (станом на 21.11.2014 року з урахуванням уточнених позовних вимог) з урахуванням індексу інфляції складає: 121292,14х1,091=132329,72 грн. (132329,72-121292,14=11037,58 грн.). Отже, в цілому індекс інфляції із суми заборгованості становить 4746,80 грн.+8877,03 грн.+11037,58 грн.=24661,41 грн. Що стосується нарахування пені від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, то суд приходить до таких висновків. Позивач у обґрунтуванні та розрахунку збільшених позовних вимог в частині нарахування пені від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, надаючи розрахунок, вказує, що пеня за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання, починаючи з моменту винесення рішення у справі 11.12.2012 року по часткове погашення боргу в сумі 5000 грн. та 2000 грн. і по день подання збільшених позовних вимог 21.11.2014 року становить 39626 грн.79 коп. (а.с.а.с.54-56). Між тим, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Разом з цим, положеннями ст.258 ЦК України визначено спеціальну позовну давність. Згідно п.1 ч.2 цієї статті, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до пені. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернувся з первинним позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних, індексу інфляції та пені до Октябрського районного суду м. Полтави 18.06.2014 року (а.с.2). Отже, виходячи з положень п.1 ч.2 ст.258 ЦК України суд вважає, що пеня від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання повинна бути стягнута за період з 18.06.2013 року по 17.06.2014 року, враховуючи періоди погашення [PERSON] боргу в сумі 5000 грн. (26.03.2014 року) та 2000 грн. (05.06.2014 року). Розрахунок пені від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання: з 18.06.2013 року по 12.08.2013 року - облікова ставка НБУ 7% річних - (13+31+12):365х7:100х128292,14=2755,64 грн.; за період з 13.08.2013 року по 26.03.2014 року - облікова ставка НБУ 6,5% річних - (19+30+31+30+31+31+28+26):365х6,5:100х128292,14= 10326,64 грн.; за період з 27.03.2014 року по 14.04.2014 року - облікова ставка НБУ 6,5 % річних - (5+14):365х6,5х2:100х123292,14=834,33 грн.; за період з 15.04.2014 року по 05.06.2014 року - облікова ставка НБУ 9,5% річних - (16+31+5):365х9,5х2:100х123292,14= 3337,33 грн.; за період з 06.06.2014 року по 17.06.2014 року - облікова ставка НБУ 9,5 % річних - 12:365х9,5х2:100х121292,14=757,66 грн. Отже, загальна сума пені становить 18011,60 грн. Тобто, в цій частині позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог [PERSON], суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 498 грн. 27 коп. належить стягнути з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved