Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що на примусовому виконанні Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавчий лист № 207/3114/20-ц, виданий Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.03.2021 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] , включно. Боржник [PERSON] не сплачує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В результаті чого виникла заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до розрахунку державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Агеєвої В.Г. від 07.10.2021 року, даний борг становить 11653,92 грн. Рішення суду про стягнення аліментів набрало законної сили 24.03.2021 року. У зв`язку з цим, у відповідача виник обов`язок сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років з моменту набрання законної сили рішенням суду, і останній зобов`язаний був вжити дії щодо погашення заборгованості по аліментам за вказаний період. Відповідач рішення суду не виконує, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів станом на 07.10.2021 року в розмірі 11653.92 грн., відповідно до довідки-розрахунку від 07.10.2021 року, виданої Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Добровільно платити аліменти Відповідач не бажає і обставини, які є причиною несплати не відомі. Оскільки Відповідач не наводить причин затримки з виплатою аліментів, вважала, що ця заборгованість виникла з його небажання платити аліменти саме на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання - від чоловіка-батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дружину, з якою проживає дитина. Згідно ч. 1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісячно, тому при розгляді спорів про стягнення на підстав ч. 1 ст.196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Розмір пені розраховувався наступним чином: -сума неустойки (пені) за січень 2021 року: нарахована сума аліментів 2033,50 грн. х 1% (пені) х 280 днів (01.01.2021 року по 07.10.2021) = 5693,80 грн; -сума неустойки (пені) за лютий 2021 року: нарахована сума аліментів 541,39 грн. х 1% (пені) х 252 дня (01.02.2021 року по 07.10.2021) = 1364,30 грн; -сума неустойки (пені) за березень 2021 року: нарахована сума аліментів 436.35 грн. х 1% (пені) х 221 день (01.03.2021 року по 07.10.2021) = 969,33 грн; -сума неустойки (пені) за квітень 2021 року: нарахована сума аліментів 436.35 грн. х 1% (пені) х 191 день (01.04.2021 року по 07.10.2021) = 833,42 грн; -сума неустойки (пені) за травень 2021 року : нарахована сума аліментів 1758.98 грн. х 1% (пені) х 160 днів (05.01.2021 року по 07.10.2021) = 2814,36 грн; -сума неустойки (пені) за червень 2021 року: нарахована сума аліментів 2033.50 грн. х 1% (пені) х 130 днів (01.06.2021 року по 07.10.2021) = 2643,55 грн; -сума неустойки (пені) за липень 2021 року: нарахована сума аліментів 1806.37 грн. х 1% (пені) х 99 днів (01.07.2021 року по 07.10.2021) = 1788,31грн; -сума неустойки (пені) за серпень 2021 року: нарахована сума аліментів 1988.50 грн. х 1% (пені) х 68 днів (01.08.2021 року по 07.10.2021) = 1352.18 грн; -сума неустойки (пені) за вересень 2021 року: нарахована сума аліментів 1988.50 грн. х 1% (пені) х 38 днів (01.09.2021 року по 07.10.2021) = 755.63 грн; -сума неустойки (пені) за жовтень 2021 року: нарахована сума аліментів 448.98 грн. х 1% (пені) х 7 днів (01.10.2021 року по 07.10.2021) = 31.42 грн. Боржник [PERSON] сплатив аліменти на утримання дружини: за травень у розмірі 1852,00 грн; за липень у розмірі 2000,00 грн. Таким чином, розмір пені становить 14398 (чотирнадцять тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 30 коп. На підставі зазначеного позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2020 року по 07 жовтня 2021 року, які стягуються на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, в розмрі 11653 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят три) гривні 92 копійки. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивача не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що сімейне законодавство не містить положень, які поширюють дію ст. 196 СК України на правовідносини, визначені главою 9 СК України, якими встановлено права та обов`язки подружжя по утриманню. В свою чергу, Глава 9 «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК України, а тому, положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються. Аналогічний підхід щодо дії статті 196 СК України висловив і Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18). Зокрема, касаційна інстанція наголосила, що вимоги статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей. Крім того, Верховний Суд звернув увагу на неможливості застосування аналогії закону «розширивши» дію статті 196 СК України. Вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] , щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів саме на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід відмовити. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 29.03.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 207/3114/20-ц, виданого Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] , включно (ар.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам складеного державним виконавцем Піваденного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Агеєвою В., заборгованість по аліментам у відношенні [PERSON] на утримання [PERSON] станом на 07.10.2021 року становить 11653 гривні 92 коп. (а.с.6) Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує обов`язок зі сплати аліментів, присуджених рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.02.2021 року у справі № 207/3114/20, що спричинило виникнення заборгованості, позивач просить на підставі ч.1 ст.196 СК України стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначені СК України. Обов`язок матері, батька утримувати дитину та виконання указаного обов`язку регламентовано у главі 15 СК України. Глава 15 СК України містить статтю 196, якою передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Сімейне законодавство поширює положення статті 196 СК України також на правовідносини, визначені главою 16 СК України, якими встановлено обов`язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Так, згідно положень статті 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В свою чергу, Глава 9 СК України «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються. Положення статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки лише при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання батьків чи утримання одного з подружжя. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року у справі № 635/6679/16-ц, а відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України: при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім цього в ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено: висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Ураховуючи, що положення статті 196 СК України передбачають настання відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки лише у разі виникнення заборгованості по сплаті аліментів на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання одного з подружжя, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] та відмову у їх задоволенні. Саме до такого висновку прийшла і колегія суддів Дніпровського апеляційного суду, який було викладено по аналогічній справі в постанові від 10 березня 2021 року по справі № № 201/1546/20.

Outcome: dismissed