Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 17 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб укладений між сторонами та зареєстрований 12.09.2008 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №657. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.09.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені з квітня 2020, спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Причиною розірвання шлюбу стали постійні розбіжності між сторонами при вирішенні побутових питань, різні погляди щодо спільного бюджету, ведення побуту та поведінки в сім`ї. На підставі зазначеного, позивач звертається до суду з вказаним позовом. Позивач вважає примирення не можливим і не бажає примирятися. Рішення про припинення шлюбу прийнято подружжям за згодою між собою. Діти на час розгляду справи проживають з матір`ю. Спору щодо визначення місця проживання дітей у сторін немає. Спору щодо поділу майна, придбаного в період шлюбу, немає. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомленим про судовий розгляд справи. 20.10.2020 року подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 27.10.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, 27.10.2020 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 20.10.2020 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 12 вересня 2008 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 12.09.2008 року складено відповідний актовий запис №657, про що 10.09.2020 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: -доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 10.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №309; -сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 18.10.2018 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №641. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем. Спору про визначення місця проживання дітей немає. На теперішній час сторони проживають окремо. Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного немає. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим, що у тому числі підтверджується письмовою заявою відповідача про визнання позову. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонами не заявлено вимогу про зміну прізвища. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції №М204-40Р4-ВРС1-3А2Н від 15 вересня 2020 року позивачем сплачено 840,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved