Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати дійсним біржовий контракт № 145-Н (договір купівлі-продажу) від 26 квітня 2001 року квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], укладений Артемівською філією Донецької товарної біржі між [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 26 квітня 2001 року він уклав біржовий контракт № 145-Н (договір купівлі-продажу) в Артемівській філії Донецької товарної біржі з [PERSON]. Згідно цього договору купівлі-продажу, йому перейшла у власність двокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з перейменуванням вулиць в 2015 році вулицю Ворошилова в м. Часів Яр перейменовано на вулицю Борисоглібську. Останнє відоме місце проживання відповідача: [ADDRESS]. Зазначив, що він не знав про те, що договір купівлі-продажу необхідно укладати в нотаріальній формі, оскільки в біржовому контракті було зазначено, що він не підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до умов договору, даний контракт було зареєстровано в органах БТІ. В теперішній час у нього виникла необхідність продати вказану квартиру, однак, у нього виникли перешкоди у вигляді невизнання нотаріальною конторою дійсним біржового контракту № 145-Н. Відповідач уникає оформлення договору належним чином. У зв'язку із цим, у нього виникла необхідність звернутися до суду. Ухвалою судді від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 30 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив визнати біржовий контракт № 145-Н від 26 квітня 2001 року дійсним. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином: відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її міста проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua від 22 грудня 2018 року. Про причини неявки суд не повідомила і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вона не з'явилася у судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона давно знає позивача [PERSON], який проживає в [ADDRESS] з 2001 року по теперішній час. Вказану квартиру він купив, однак, у кого він купив квартиру вона не знає. Знає, що раніше у квартирі проживала бабка та після її смерті спадкоємці продавали квартиру, а [PERSON] купив вказану квартиру. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON] і проживає у квартирі [ADDRESS], а [PERSON] - у квартирі [ADDRESS]. Вона проживає у квартирі з 1995 року, а [PERSON] з 2001 року. Раніше у квартирі жила [PERSON], а потім її дочка після її смерті продала квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 224 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 153 ЦК України (в редакції 1963 року), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. У ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зазначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно біржового контракту № 145-Н (договору купівлі-продажу) від 26 квітня 2001 року, укладеного та зареєстрованого Артемівською філією Донецької товарної біржі, між [PERSON] та [PERSON], - відповідач [PERSON] продала, а позивач [PERSON] купив квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 44,40 м?, житловою площею 29,0 м?. Інвентаризаційна оцінка згідно довідки-характеристики БТІ № 170 від 26 квітня 2001 року - 7585 грн. (а.с. 8). Вказаний біржовий контракт було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації м. Артемівська 26 квітня 2001 року за № 242, про що є відмітка на зворотному боці біржового контракту (а.с. 8 зворот). У технічному паспорті на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], власниками квартири зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10). Рішенням Часовоярської міської ради від 03 грудня 2015 року № 6/73-639 вулицю Ворошилова в м. Часів Ярі перейменовано на вулицю Борисоглібську. Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Артемівський район Донецької області перейменовано на Бахмутський район Донецької області. Відповідно до звіту про оцінку майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], складеного СОД ФОП [PERSON], станом на 11 жовтня 2018 року ринкова вартість об'єкту оцінки складає 39516 грн. (а.с. 11-17). Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved