Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ТОВ «Бахмут-Енергія» просить стягнути з відповідача [PERSON] суму основного боргу за теплову енергію за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року у розмірі 6850,23 грн., а також судовий збір у розмірі 2102 грн., посилаючись на те, що відповідач був власником квартири [ADDRESS] . При підписанні договору купівлі-продажу квартири сторони домовилися про те, що борги, які є, або можуть бути у продавця за користування квартирою, залишаються за продавцем, тобто [PERSON] . Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачувала вартість послуг за використану теплову енергію квартири, в результаті чого за вказаний період часу утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Від генерального директора Повиленаса В. надійшла заява про підтримання пред`явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Бахмут-Енергія» є постачальником послуг з теплової енергії [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить особовий рахунок № [NUMBER] і за що відповідач зобов`язана своєчасно вносити плату згідно з встановленими тарифами. Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість у розмірі 6850,23 грн. (а.с. 4). Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 27 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Барановим М.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 1079, [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . При цьому, у п. 1 вказаного договору зазначено, що борги, які є, або можуть бути у продавця за користування квартирою, залишаються за продавцем, тобто [PERSON] (а.с. 5). На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання відповідачем [PERSON] , тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved