Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

ЗОКС «Бескид» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 29 листопада 2012 року між ЗОКС «Бескид» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 900-12, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 25 000,00 гривень із розрахунку 32 % річних від суми залишку кредиту строком на тридцять шість місяців до 29 листопада 2015 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. 31.08.2016 року був укладений додатковий договір №130, згідно якого кредитний договір № 900-12 від 29.11.2012 року було пролонговано до 31.08.2020 року. За період з 29.11.2012 р. по 16.10.2019 р. [PERSON] сплатила всього суму у розмірі 36 351,79 грн., а тому станом на 16 жовтня 2019 року має заборгованість в розмірі 13 614,43 грн. 06 вересня 2019 р. на адресу відповідача надіслано Лист-претензію №79 від 04.09.2019 року, в якому позивач просив звернутися до ЗОКС «Бескид» для вирішення проблем по кредиту. Однак, вказана вимога залишена без реагування. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13\~614,43 грн. та судові витрати в розмірі 1921.00 грн. судового збору. 27.11.2019 року через канцелярію суду надійшла заява голови правління ЗОКС «Бескид», [PERSON] , згідно з якою він просить змінити ціну позову у зв`язку із перерахунком заборгованості відповідача, та просив стягнути з останньої заборгованість станом на 26.11.2019 року у розмірі 22\~647,51 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно якої просив проводити розгляд даної справи без участі представника спілки за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2012 року між ЗОКС «Бескид» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 900-12, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 25 000,00 гривень із розрахунку 32 % річних від суми залишку кредиту строком на тридцять шість місяців до 29 листопада 2015 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, що підтверджується видатковим касовим ордером №2818 від 30.11.2012 року. Судом встановлено, що за період з 29.11.2012 р. по 16.10.2019 р. [PERSON] сплатила всього суму у розмірі 36 351,79 грн., з яких 22 832,40 грн. погашення відсотків; 13 519,39 грн. погашення кредиту, та станом на 26 листопада 2019 року згідно уточненого перерахунку має заборгованість в розмірі 22 647,51 грн. Лист-претензія з проханням звернутися до ЗОКС «Бескид» для вирішення проблем по кредиту залишений без реагування. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь ЗОКС «Бескид» заборгованість за кредитним договором № 900-12 від 29.11.2011 року на загальну суму 22 647,51 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ЗОКС «Бескид» судові витрати в сумі 1921.00 гривню судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved