Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Звернувшись до місцевого суду у листопаді 2012 р. позивачка просила стягнути з відповідача 10934,69 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з 4967,19 грн. сум витрат на лікування та 5967,5 грн. вартості санаторно-курортного лікування. Підтримавши вимоги у суді мотивувала їх тим, що отримала тілесні ушкодження внаслідок винних дій працівника відповідача. А тому вважає має право на їх відшкодування. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Він же пояснював, зокрема, що рішенням місцевого суду вже було стягнуто на користь позивачки 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 205,2 грн. на відшкодування матеріальної шкоди (виконане у повному обсязі). Таким чином вважає, що додаткові підстави для стягнення на користь позивачки грошових коштів відсутні. Також вважає, що медичні препарати перелічені до позову для лікування позивачки не містять безумовного причинно-наслідкового зв'язку між її каліцтвом і купівлею саме цих ліків. Крім того зазначила, що оплатити вартість санаторно-курортного лікування позивачки вони будуть мати змогу лише після надання нею чеків про проходження лікування. Перевіривши матеріали цивільної справи та заслухавши пояснення сторін суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] за підстав, передбачених ст,ст 22, 1166, 1187 ЦК України. Відповідно до вимог яких, зокрема, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як убачається із матеріалів справи та пояснень сторін, 24.09.2010 р. [PERSON] знаходилася в тролейбусі « 7» маршруту, і під'їхавши до зупинки суспільного транспорту «Грузія» по проспекту Ілліча в Калінінському районі м. Донецька, почала вихід з тролейбуса. Під час висадки пасажирів водій тролейбуса не переконавшись, що з салону вийшли всі пасажири закрив двері, внаслідок чого у [PERSON] була пошкоджена рука. Каретою швидкої допомоги позивачку було доставлено в ЦМКЛ № 3, де їй була надана медична допомога і встановлений діагноз: закритий перелом лівої променевої кісті в типовому місці без зсуву. Згідно акту судово-медичного огляду № 3291 від 11.10.2010 р. [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Крім того, відносно водія тролейбуса « 7» маршруту - [PERSON] постановою прокурора району Калінінського м. Донецька від 08.08.2011 р. була порушена кримінальна справу. Потім, постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 21.10.11 р. було закрито провадження у кримінальній справі за ст. 128 КК України та звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, а [PERSON] була визнана потерпілою у кримінальній справі. Рішенням місцевого суду від 02.04.2012 р. стягнуто з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 205, 2 грн. та моральну шкоду в розмірі 7000 грн. на користь [PERSON]. Виконання рішення відповідачем не оспорюється. На підставі квитанцій [PERSON] понесла витрати на лікування тілесних ушкоджень на загальну суму 4967,19 грн. До того ж згідно до довідки №485 від 06.09.2011 р. та виписки з ЦМКЛ №3 [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування. Необхідна тривалість лікування складає 21 календарний день, вартість якого на добу складає 341 грн. (21*341=7161 грн.) Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви їх вірогідність суд не убачає підстав. Обставини отримання травми, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. А тому доводи позивачки про відшкодування їй матеріальної шкоди дійсно заслуговують на увагу з урахуванням наданих нею копій квитанцій долучених до матеріалів справи. Так, відповідно до квитанцій [PERSON] під час лікування були понесені витрати у загальному розмірі 4967,19 грн. (відомості про що містяться у наданих нею чеках). Разом з тим, вимоги в цій частині задовольняються судом частково, за відрахуванням 205,2 грн. у якості витрат на озонотерапію, оскільки ці грошові кошти вже були стягнуті згаданим судовим рішенням від 02.04.2012 р. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 4761,99 грн. на користь позивачки, на відшкодування матеріальної шкоди. Крім того зазначене цілком узгоджується із висновками судової експертизи, за якою зроблено висновок про абсолютну відповідність копій чеків долучених до матеріалів справи у тому ж обсязі та дозуванню отриманому [PERSON] лікуванню у зв'язку з отриманою нею травмою від 24.09.2010 р. Крім того підлягають стягненню витрати необхідні [PERSON] на санаторно-курортне лікування у розмірі 7161 грн. оскільки вони належним чином підтверджені довідкою №485 від 06.09.2011 р, форма якої затверджена наказом МОЗ України та висновком судової експертизи за якими позивачка потребує санаторно-курортного лікування. Між тим, вимоги в цій підлягають задоволенню саме у заявленій нею частці вартості санаторно-курортного лікування заявленого [PERSON] у розмірі 5967,5 грн, оскільки самостійно вийти за межі позовних вимог суд не в змозі. А тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. А в цілому вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial