Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

згідно вимог позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 47 287 грн. 00 коп. боргу та сплачений судовий збір у розмірі 472 грн. 88 коп. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідач не повернула йому повністю борг. У поданій до суду заяві позивач просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з»явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність в порядку заочного розгляду, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. За змістом ст.ст.10, 11, 60 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повина довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2013 року між сторонами укладений договір позики, що підтверджується розпискою, написаною власноруч відповідачем. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст.526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідачем вказане грошове зобов'язання перед позивачем не виконано, оскільки належні докази про це відсутні. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, про розмір боргу. Об'єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягнення на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору. З огляду на викладене, згідно ст.ст.526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved