Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2011 року. [INFO] у період шлюбу, у сторін народився син - [PERSON]. З початку сімейного життя сторони жили добре, згодом відносини між ними змінилися, а в подальшому зіпсувались повністю. Між ними припинилося взаєморозуміння, стали виникати проблеми у поглядах на різні аспекти сімейного життя. З 01.11.2013 року сторони припинили між собою шлюбні відносини, ведення спільного бюджету та сумісного господарства, а також сумісне проживання. Відповідач з сином залишилась проживати у квартирі за адресою: [ADDRESS], а позивач пішов мешкати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам спільної дитини, а також інтересам позивача, що має суттєве значення. Взаємної згоди по розірванню шлюбу не досягнуто. Родина розпалась остаточно, неодноразові спроби примирення ні до чого не призвели. Спору про поділ майна та місця мешкання дитини немає. Відповідач бажає, щоб після розірвання шлюбу дитина проживала разом з нею, а позивач у теперішній час не заперечує проти того, щоб дитина проживала з відповідачем. У позовній заяві просить розірвати його шлюб з відповідачем, судові витрати залишає за собою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву (ар.с.53) у якій зазначив, що просить провести судове засідання без його участі, за заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити, а шлюб між позивачем та відповідачкою розірвати. До своєї заяви надав заяву позивача (ар.с.54) відповідно до якої позивач зазначає, що на позові наполягає, просить їх шлюб з відповідачкою розірвати та строк на примирення не надавати, оскільки у нього вже склалися стосунки з іншою жінкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просить суд відкласти розгляд справи у зв'язку з зайнятістю її адвоката в іншому процесі, відмовляється приймати участь у справі без її адвоката, оскільки буде порушено її право на правову допомогу. Представник відповідача до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з зайнятістю в іншому процесі, при цьому ніяких підтверджуючих документів з даного приводу суду не надала. Крім того, представник відповідача, як і сама відповідачка були присутні на минулому судовому засіданні 14.01.2014року, надавали суду свої пояснення з приводу заявлених позовних вимог позивача та просили надати сторонам строк на примирення. У тому судовому засіданні було винесено ухвалу (ар.с.38), відповідно до якої було задоволено клопотання відповідача щодо надання сторонам строку на примирення та судом було надано сторонам строк на примирення до 22.04.2014року. Також зазначеною ухвалою справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було призначено до розгляду на 22.04.2014р. о 14-00 годин. Копію зазначеної ухвали Стахановського міського суду від 14.01.2014 року відповідач та її представник отримали відразу після її оголошення, а саме 14.01.2014року, що підтверджується їх особистими розписками, що маються в матеріалах справи (ар.с.39). Таким чином ще 14.01.2014 року відповідачка та її представник були належним чином повідомлені про те, що 22.04.2014р. о 14-00 годин відбудеться судове засідання по даній справі. Суд вважає, що за такий великий проміжок часу представнику відповідача можна було спланувати належним чином графік її участі у судових засіданнях. Таким чином суд вважає причину неявки представника відповідача неповажною, а відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Отже відповідачка повинна була з'явитись у судове засідання та приймати в ньому участь. Окрім цього судом додатково як відповідачу так і її представнику були направлені судові виклики на 22.04.2014р. на 14-00год, які були отримані відповідачем 18.01.2014року, а її представником 16.01.2014року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ар.с.46, 48). Слід зазначити, що до цього відповідач та її представник також не з'явились у судове засідання, яке було призначене на 11.12.2013 року на 12-00год, надавши суду заяви про його відкладення, а отже суд вважає, що такі дії свідчать про умисне затягування розгляду справи і це при тому, що відповідно до статті 157 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Враховуючи вищенаведене у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (ар.с.3) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (ар.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Даною нормою закону закріплено право подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання у будь-який момент існування шлюбу. Відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Встановивши право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п.2 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач не бажає разом проживати з відповідачем у шлюбі, і крім того вважає, що це суперечить його інтересам, не бажає примиритися з відповідачем, вважає, що фактично шлюбні відносини з нею вже припинені, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не призвели до примирення сторін, що підтверджується повторною заявою позивача від 19.04.2014р. (ар.с.54), в якій він знову наполягає на задоволенні його позовних вимог про розірвання шлюбу та повідомляє суд про те, що він знаходиться в стосунках з іншою жінкою, враховуючи те, що позов було пред'явлено ще 20.11.2013 року, і на протязі п'яти місяців від дня подачі позову до суду, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача у справі і позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Але, враховуючи, що позивач у пункті 2 прохальної частини позову просить судові витрати залишити за собою, суд, враховуючи принцип диспозитивності, визначений у ст.11 ЦПК України, вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача в цій частині і не покладати на відповідача обов'язок по відшкодуванню судових витрат, понесених позивачем.

Outcome: approved