Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернулася до суду в лютому місяці 2015 року, вказуючи, що накази є незаконними і підлягають скасуванню, так як вона трудової дисципліни не порушувала. У судовому засіданні позовні вимоги позивачка підтримала і просила також стягнути моральну шкоду в сумі 10000 гривень. Представник відповідача Ушакова Л.В. позов не визнала, вказуючи, що факти викладені в наказах мали місце, а тому дисциплінарне стягнення, накладене на позивачку є обґрунтованим і відповідає нормам трудового законодавства. Просила позов залишити без задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ч.1 ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпоседеньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. У судовому засіданні встановлено, що дисциплінарне у вигляді догани на [PERSON] було накладено 16 грудня 2014 року, коли вона перебувала в оплачуваній додатковій відпустці з 11 по 20 грудня 2014 року і з 22 по 30 грудня 2014 року позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні. З наказом №168/2 від 16 грудня 2014 року [PERSON] була ознайомлена 5 січня 2015 року, а з наказом №3/2 від 16 січня 2015 року її було ознайомлено 21 січня 2015 року. Відповідно до Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних питаннях від 20 липня 1984 року №213 затверджені Типові правила внутрішнього розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, яка є чинною на даний час і п.31 даних Правил передбачено, що наказ про застосування дисциплінарного стягнення з зазначенням мотиву його застосування оголошується працівнику, на якого накладено стягнення, під розписку протягом трьох днів. Дані вимоги в Правилах внутрішнього розпорядку відповідача відсутні, чим порушено ст.142 КЗпП України, згідно якої слідує, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами трудового розпорядку, які затверджуються трудовим колективом за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборчим органом первинної профспілкової організації на основі типових правил. Позивачка [PERSON] не доручала [PERSON] робити аналіз та вміст жору у воді, що підтвердила у судовому засіданні. Свідок [PERSON], яка раніше працювала майстром дільниці пояснила, що забор води та аналіз води на вміст жору може робити і оператор жорних установок, який разом з лаборантом перебуває на зміні. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дійсно між [PERSON] і [PERSON] виникали конфлікти на роботі. Години відбору і аналіз води на вміст хлору встановлювались не кожному лаборанту. У судовому засіданні встановлено, що діями [PERSON] шкоди ні підприємству, ні фізичним особам заподіяно не було, що підтвердили свідок [PERSON] і представник відповідача Ушакова Л.В. Таким чином винність [PERSON] у порушенні трудової дисципліни, а саме у порушенні вимог п.3.3 посадової Інструкції лаборанта хімічного аналізу (п.3 - службові обов'язки, п.п.3.3 - виконувати хімічні аналізи, згідно затвердженого графіку технологічного контролю за якістю води (не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а тому накази №168/2від 16 грудня 2014 року і №3/2 від 16 січня 2015 року є незаконними і підлягають скасуванню. Вирішуючи питання про стягнення моральної (немайнової) шкоди, суд приймає до уваги моральні страждання позивачки, перенесений стрес і інші обставини, а тому оцінює моральну шкоду в сумі 500 гривень. В остальній частині позов необхідно залишити без задоволення за безпідставністю.

Outcome: partial