Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Згідно позову, з відповідачем позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2009 року по 16 вересня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка з дітьми мешкають окремо від відповідача, діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково - не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не у твердій суді, а у частці від його доходу. Пояснив, що він на цей час ніде не працює і джерела доходу не має, матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: З копії рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька № 254/5890/2013 від 06 вересня 2013 року вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 20 червня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копій свідоцтв про народження, сторони мають спільних дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторонами визнаний той факт, що позивачка мешкає окремо від відповідача разом з дітьми, діти перебувають на фактичному утриманні позивачки. Відповідачем визнаний той факт, що він добровільної допомоги позивачці на утримання дітей в достатньому розмірі не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 181 цього ж кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього ж кодексу, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько дитини, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами в належній формі договір щодо сплати відповідачем аліментів на утримання дітей не укладався і між сторонами наявний спір щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дітей. За наведених обставин аліменти з відповідача на утримання дитини на підставі ч. 2 ст. 18, ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України підлягають стягненню за рішенням суду. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачкою не доведені фактичні обставини, з якими закон (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України) пов'язує можливість стягувати аліменти у твердій грошовій сумі (нерегулярний, мінливий дохід, отримання частини доходу в натурі), у зв'язку з чим на думку суду доцільним є стягнення аліментів на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач суд виходить з того, що згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд враховує визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини та дійшов висновку, що таким, що буде відповідати як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, є стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. (у розмірі, чинному на час подання позову до суду).

Outcome: partial