Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що їй на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та Ѕ частина земельної ділянки за вказаною адресою. Інша частина будинку та земельної ділянки належать відповідачці [PERSON] . З 2005 року вона у вказаному будинку не проживає. На даний час у вказаному будинку проживає її мати та відповідачка зі своєю дочкою. Мати проживає у кімнатах 1-5, 1-4, а відповідачка користується іншою частиною будинку. Відповідачка самовільно влаштувала дверний отвір на місці віконного отвору в кімнаті 1-5. До іншої частини домоволодіння відповідачка її не пускає, між ними викають спори про порядок користування і володіння будинком, земельною ділянкою. Посилаючись на викладене, просила здійснити поділ житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , виділивши при цьому в натурі у відокремлене користування їй Ѕ частину вказаного будинку та споруд, земельної ділянки згідно з варіантом, який буде визначений комплексною судовою будівельно-технічною та земельно-технічною експертизою, припинивши право спільної часткової власності. З урахуванням заяви про уточнення вимог від 30 жовтня 2020 року позивачка просить здійснити поділ в натурі житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , з відступом від ідеальних часток співвласників, виділивши при цьому в натурі позивачці у власність частину житлового будинку А1Ж зі складовими: житлову кімнату 1-4 площею 10,2 кв. м, житлову кімнату 1-5 площею 12,3 кв. м., загальною площею 22,5 кв. м., житловою площею 22,5 кв. м., що складає ідеальну частку 44/100 частин будинковолодіння (домогосподарства). Залишити у власності [PERSON] частину житлового будинку А1Ж зі складовими: коридор 1-2 площею 4,3 кв. м., житлову кімнату 1-3 площею 17,0 кв. м., житлову кімнату 1-6 площею 7,2 кв. м., загальною площею 28,5 кв. м., житловою площею 24,2 кв. м., що складає ідеальну частку 56/100 частин будинковолодіння (домогосподарства). Стягнути з [PERSON] на користь позивачки 18291,05 грн. компенсації за різницю у ринковій вартості об`єктів нерухомого майна, оскільки при поділі домоволодіння є відступ від ідеальних часток. Виділити у користування позивачки земельну ділянку згідно 1 варіанту поділу земельної ділянки за висновком судової будівельно-технічної, оціночно - будівельної та земельно-технічної експертизи № 1233/1451/1452/1525 від 25.09.2020 року із земельної ділянки кадастровий номер 5910200000:04:014:0051 загальною площею 0,06 га за адресою [ADDRESS] , частку земельної ділянки, яка становить площу 300 кв. м., що графічно відображена жовтим кольором в додатку № 4 до висновку судової експертизи № 1233/1451/1452/1525 від 25.09.2020 року. Виділити у користування [PERSON] земельну ділянку згідно варіанту 1 поділу земельної ділянки за висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1233/1451/1452/1525 від 25.09.2020 року із земельної ділянки кадастровий номер 5910200000:04:014:0051 загальною площею 0,06 га за адресою [ADDRESS] , частку земельної ділянки, яка становить площу 300 кв.м., що графічно відображена синім кольором в додатку № 4 до висновку судової експертизи № 1233/1451/1452/1525 від 25.09.2020 року. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельну ділянку кадастровий номер 5910200000:04:014:0051 площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі. 03 липня 2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судову будівельно-технічну експертизу та судову земельно-технічну експертизи, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а. с. 30-31). 20.07.2020 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому вона зазначила, що згідно технічного паспорту на житловий будинок прибудова визначена на плані під літерою «а», сарай визначений на плані під літерою «Б», погріб визначений на плані під літерою «б», являються самочинно збудовані, про що мається відповідна відмітка в технічному паспорті на житловий будинок. Дані прибудови були побудовані нею самочинно на місці старих прибудов та господарських споруд за власні кошти, тому що старі прибудови були непридатні для користування. При будівлі нею вказаних прибудов та господарських споруд позивач їй не допомагала, фактично у спірному будинку позивачка не проживає з 2005 року. Що стосується поділу саме житлового будинку, який визначений на плані під літерою «А1ж», огорож №1,2, Ѕ частини колодязя, позовні вимоги в цій частині вона визнає. Просить виділити позивачці житлові приміщення зазначені на плані 1-5, 1-4, а їй виділити приміщення визначені на плані 1-6, 2, 1-3 ( а. с. 42-46). 02 жовтня 2020 року до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи №1233/1451/1452/1525 від 25 вересня 2020 року. 05 жовтня 2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду на 02.11.2020 року з повідомленням сторін (а.с . 114). У зв`язку з необхідністю погодження висновку експерта відповідними службами розгляд справи відкладено. 27.11.2020 року відповідачка подала заяву, в якій просить поділ житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки здійснити по варіанту № 2 будівельно-технічної експертизи відповідно до часток в будинку по Ѕ частині кожному. 18.12.2020 року представник позивачки подав заяву, в якій просив поділити житловий будинок по І варіанту поділу (згідно фактичного використання), як зазначено в додатку 2 до висновку експерта, оскільки при цьому втручання в конструкцію житлового будинку буде значно меншим, такий варіант поділу будинку існує між сторонами декілька років, він є сталим, кожна із сторін вже створила для себе певні соціально-побутові умови проживання та звикла до них. Після проведення поділу будинку та оформлення права власності на окремий об`єкт нерухомості позивачка буде проводити реконструкцію з прибудовою вже свого житла, що в наступному призведе до збільшення своєї житлової площі. При цьому просить врахувати висновок експерта, в якому зазначено про можливість поділу спірного будинку в натурі із виділенням кожній із сторін відокремленої частки будинку із окремим виходом, а що стосується погодження Охтирського міськрайонного управління головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, то позивачка погоджується на влаштування квартири площею 22,5 кв. м., що є меншим від допустимих 28 кв. м. Крім того, вказує так як 18.09.2014 року укладено договір про користування електричною енергією між [PERSON] та ПАТ «Сумиобленерго», відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (мати позивачки), яка проживає у вказаному будинку, відповідачка за електроенергію не сплачує, а тому представник позивача просить вказати в рішенні суду, що особовий рахунок № [NUMBER] споживача електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , залишити за позивачкою [PERSON] (а. с. 139). Позивачка та її представник надали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, 18.02.2021 року подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Згідно вимог ч. 1ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно\~вимог ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з частиною першою\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою\~статті 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Визначення спільної часткової власності наведене в частині першій\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до частин 1, 2\~статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За приписами ч. 1 ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно до його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого\~зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок загальною площею 71,7 кв. м, житловою площею 47,4 кв. м, зазначений літерою Ааа1а2 з господарськими спорудами, а саме: сараєм, л.кухнею з погребом Ббб1б2, огорожею №1,2, 1/2 ч. колодязя, які розташовані на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 07 червня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу, який зареєстрований в Охтирському міжміському бюро технічної інвентаризації 02 липня 2004 року (а. с. 8, 20). 09 липня 2005 року [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 7). 06 лютого 2019 року [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться на приватній земельній ділянці площею 0,0600 га кадастровий номер 5910200000:04:014:0051, що знаходиться в [ADDRESS] . На вказаній земельні ділянці знаходиться один цілий житловий будинок з прибудовами, загальною площею 71,7 кв.м, житловою площею 47,4 кв. м, зазначений під літерою «А, а,а1,а2» та побутові споруди: сарай-літня-кухня з погребом «Б, б, б1,б2», огорожа №1,2, Ѕ частина колодязя, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 06 лютого 2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В. М., зареєстрований в реєстрі за №136 (а. с. 18). 06 лютого 2019 року [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ (одну другу) частину земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га, що знаходиться в [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівельні споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5910200000:04:014:0051, що підтверджується договором дарування частини земельної ділянки від 06 лютого 2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В. М., зареєстрований в реєстрі за №137 (а. с. 19). Земельна ділянка площею 0,0600 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5910200000:04:014:0051, на праві приватної власності по Ѕ частині належить [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 22). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1233/1452/1525 від 25 вересня 2020 року запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння ( житлового будинку і надвірних будівель), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , один варіант розподілу відповідно до фактичного використання, що склалось на дату проведення обстеження, з відступом від часток співвласників та один варіант розподілу між співвласниками відповідно до часток по 1/2 частці. Варіант 1 розподілу домоволодіння відповідно до фактичного використання, що склалось на дату проведення обстеження, з відступу від часток співвласників (графічно наведено в додатку 2): І співвласник [PERSON] 44/100; ІІ співвласник [PERSON] -56/100. Різниця у ринковій вартості, об`єктів нерухомого майна, відповідно до розрахованих часток співвласників становить: ІІ співвласника ( [PERSON] ) на 18\~291,05 грн. більше від І співвласника ( [PERSON] ). Варіант 2 розподілу домоволодіння відповідно до часток його співвласників (графічно наведено в додатку 5): І співвласник ( [PERSON] ) -1/2 частини; ІІ співвласник [PERSON] Ѕ частини. Також запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 5910200000:04:014:0051, площею 0,0600 га, між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , відповідно до запропонованих варіантів розподілу житлового будинку, згідно зх. частками співвласників на земельну ділянку. Варіант 1 розподілу земельної ділянки відповідно до частко його співвласників (графічно наведено в додатку 4 ) :І співвласник ( [PERSON] ) -1/2; ІІ співвласник [PERSON] Ѕ. Варіант 2 розподілу земельної ділянки відповідно до частко його співвласників (графічно наведено в додатку 4 ) :І співвласник ( [PERSON] ) -1/2; ІІ співвласник [PERSON] Ѕ (а. с. 69-112). 19.11.2020 року від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить здійснити розподіл будинку та земельної ділянки по ІІ варіанту (графічно наведеному у додатку №5), тобто по Ѕ частині будинку та земельної ділянки кожному співвласнику (а. с. 133). При ІІ варіанті [PERSON] виділяються ( показано жовтим кольором на схемі в додатку №5) наступні приміщення і надвірні споруди: житлова кімната «1-4», літера за планом «АІж», площею 10,2 кв. м; житлова кімната «1-5», літера за планом «АІж», площею 12,3 кв. м; житлова кімната «1-6», літера за планом «АІж», площею 3 кв. м.; колодязь (1/2), загальною вартістю 80170 грн. [PERSON] виділяються (показано блакитним кольором на схемі в додатку №5) наступні приміщення і надвірні споруди: коридор «1-2», літера за планом «АІж», площею 4,3 кв.м; житлова кімната «1-3», літера за планом «АІж», площею 17 кв.м; житлова кімната «1-6», літера за планом «АІж», площею 4,2 кв.м., колодязь (1/2 ) загальною вартістю 80 170 грн. З урахуванням вищевказаних вимог нормативних документів для відповідності об`ємно-планувальних рішень виділюваних квартир вимогам будівельних норм і правил та для здійснення запропонованого варіанту розподілу необхідно провести наступні переустаткування: демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 1-2 та 1-5; утворити у приміщенні 1-5 електрифіковану кухню; улаштувати ганок та тамбур з входом до приміщення 1-5 глибиною не менше 1,5 м; демонтувати віконний блок улаштувати подвійний дверний блок входу до приміщення 1-5 з вулиці; улаштувати міжквартирну перегородку у приміщенні 1-6, утворивши приміщення площею 3,0 та 4,2 кв. м; улаштувати проріз та встановити дверний блок між приміщеннями 1-5 та 1-6; демонтувати дверний блок та частково замурувати проріз між приміщеннями 1-2 та 1-6; частково демонтувати перегородку між приміщеннями 1-2 та 1-6, утворивши електрифіковану кухню площею 8, 5 кв. м. Передбачити обладнання квартир самостійними системами опалення, електропостачання, іншими інженерними системами. Розподіл горищного приміщення житлового будинку виконати по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородок та із улаштуванням окремих лазів. При проведенні переобладнання з улаштуванням прорізів та улаштуванням, демонтуванням та переносом перегородок необхідно виконати заходи по посиленню несучих конструкцій та переопирання балок перекриття. Для визначеного варіанту розподілу переобладнання необхідно виконати відповідно до вимог ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» і «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт». Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації, при наявності дозволу місцевої ради народних депутатів, погоджень Госпоживінспекції, газового господарства та інших державних контролюючих органів. Запропоновано варіант розподілу земельної ділянки, кадастровий номер 5910200000:04:014:0051 (площею 0, 0600 га) між співвласниками [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині з урахуванням запропонованого ІІ варіанту розподілу житлового будинку, надвірних будівель та споруд за запропонованою схемою в додатку 6. Площі запропонованих земельних ділянок складають: співвласник І ( [PERSON] ) - 300 кв.м (1/2 частка); співвласник II ( [PERSON] ) - 300 кв.м (1/2 частка). Встановлено площу сервітуту 12 кв. м. на користь співвласника [PERSON] . При визначені поділу були прийняті наступні відрізки побудови межі розподілу земельних ділянок: точки А,Б точки лінії розподілу житлового будинку; відрізок БВ перпендикуляр до стіни житлового будинку, довжиною 5,00 м; відрізок ВГ паралельний стіні жилого будинку, на відстані 5,00 м, довжиною 3, 35 м; відрізок ГД паралельний відрізку 33,93 м західної межі земельної ділянки, довжиною 16,91 м; відрізок АЕ перпендикуляр до стіни житлового будинку, довжиною 2,77 м; точка Е ділить відрізок північної сторони межі 18,40 м на відрізки 12,81 м та 5,59 м; точка Д ділить відрізок південної сторони межі 16,40 м на відрізки 5,64 м та 10, 76 м. Графік варіанту 2 поділу земельної ділянки наведено в додатку 6 до висновку експерта. Даний \~варіант поділу\~ передбачає\~ улаштування\~ \~окремих \~входів \~та \~заїздів \~на \~запропоновані \~земельні \~ділянки (а.с. 69-112). Вказаний висновок експерта погоджений в установленому законом порядку відповідними установами, що підтверджується матеріалами справи ( а. с.134-138,140-141). Судом також встановлено, що\~станом на 09.08.2013 року у вищевказаному будинку було проведено ряд робіт з його реконструкції, які вплинули на його загальний вигляд, та переобладнання господарських споруд, які не були узаконені. Так, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] , у вказаному домоволодінні було самовільно побудовоно прибудову позначену на плані літерою «а» площею 53,5 кв. м., в якій облаштована сауна із вспоміжними кімнатами, сарай позначений літерою «Б» площею 20,5 кв. м. та погріб позначений літерою «Б» площею 14,9 кв. м. (а.с. 52-56). У висновку експерт зазначає, що відповідно до п. 3.11 «Інструкції щодо проведення поділу , виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» - за наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об`єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно побудовані об`єкти нерухомого майна до розрахунку не включаються. У постанові Верховного Суду України справа №\~2114/2-3819/11\~від 28\~жовтня 2020\~рокузроблено\~висновок,\~що при\~вирішенні аналогічних\~спорів необхідно\~застосовувати положення\~ст.ст.\~364,367\~ЦК України\~так як\~виділ в\~натурі можливий\~тільки тієї\~частини будинку,\~яка є\~об`єктом\~права часткової\~власності сторін\~без об`єктів,\~які є\~самочинним будівництвом. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.\~183,\~358,\~367,\~379,\~380,\~382 ЦК України\~слід дійти висновку, що поділ жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~статті 181 ЦК України. Статтею 152 ЖК Української РСР\~ передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Відповідно до роз`яснень, які містяться в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділена відокремлена частина будинку із самостійним виходом (квартира). Крім того, у пункті 7 вказаної постанови визначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з ч.1\~ст. 88 ЗК України\~володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до\~ст.98 ЗК України\~право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно з\~ст.100 ЗК України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. В пункті 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. \~Вирішуючи позов, суд вважає за доцільне взяти до уваги висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1233/1451/1452/1525 від 25 вересня 2020 року за варіантом ІІ, так як вказаний варіант поділу будинку не передбачає відхилення від ідеальних часток сторін у справі власності на будинок. За цим варіантом кожній із сторін виділяється по Ѕ частині, а тому даний варіант враховує майнові права та інтереси обох сторін та сприяє кожному з них використовувати приміщення за призначенням, відповідає інтересам сторін, надає можливість нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями садиби. Перший варіант розподілу суд відхиляє через відступлення від часток у житловому будинку, що буде порушувати право сторін, а вважає доцільним здійснити розподіл саме по другому варіанту висновку експерта, яким пропонується кожному співвласнику по Ѕ частині. При цьому суд також враховує, що відповідачка не надала згоди на стягнення з неї грошової компенсації та не внесено ці кошти на депозитний рахунок суду. Твердження представника позивачки щодо розподілу будинку по І варіанту (згідно фактично використання), оскільки при цьому втручання в конструкцію житлового будинку буде значно менше, суд не приймає до уваги, так як визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, а згідно висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 1233/1451/1452/1525 від 25 вересня 2020 року поділ будинку у відповідності до часток співвласників можливий. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про можливість поділу будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою як зазначено вище. Щодо судових витрат. По справі маються судові витрати, а саме позивачкою при подачі до суду сплачено судовий збір в сумі 1135, 60 грн. та 9806, 40 грн. (а. с. 3, 124) за виконання судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельнотехнічної експертизи №1233/1451/1452/1525 від 25 вересня 2020 року, які у відповідності до ст. 140 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачки. Крім того, позивачкою понесено витрати за професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., у підтвердження чого нею надано договір про надання правової (правничої) допомоги №27 від 15 травня 2020 року, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором №27 про надання правової (правничої) допомоги від 15 травня 2020 року від 30 жовтня 2020 року та квитанцію №27 від 30 жовтня 2020 року про сплату 6000 грн. за правову допомогу (а. с. 121-123). За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності, що діє у цивільному процесі, знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. З урахуванням складності справи, її значенням для позивачки, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання таких робіт, а також враховуючи відсутність заперечень з боку відповідачки щодо розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, пропорційності, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача розмір таких витрат є обґрунтованим, а тому наявні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідачки на користь позивачки в розмірі 6000 грн. А всього, з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі 16941 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved