Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Згідно позову, 02.11.2007 року між банківською установою позивача та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNU0G0000001189, за яким позивач зобовязався надати останньому грошові кошти в сумі 151500 грн. зі сплатою 15,0 процентів річних. Згідно умов зазначеного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника, та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 17.04.2015 року має прострочену заборгованість у загальному розмірі 215956,29 грн., яка складається з наступного: -149008,50 грн. - заборгованість за кредитом; -65933,25 грн. - заборгованість за відсотками; -1014,54 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 02.11.2007 року був укладений договір іпотеки № DNU0G0000001189, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна, б. 1, кв. 9, загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м. Позивач просить суд для задоволення його вимог про погашення вказаної заборгованості, звернути стягнення на предмет іпотеки, а також виселити з квартири відповідача та інших осіб, які зареєстровані та / або проживають у зазначеній квартирі. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в суді позовні вимоги визнали частково. Пояснив, що дійсно [PERSON] в банківській установі позивача отримав кредит у розмірі 151500 грн. і передав в іпотеку банку квартиру. Спочатку він своєчасно погашав кредит і сплачував відсотки згідно графіку, однак внаслідок фінансової кризи його фінансовий стан значно погіршився, і він був не в змозі надалі виконувати умови договору в повному обсязі. Згодні на звернення стягнення на предмет іпотеки з початковою ціною продажу, визначеною судовим експертом. З розміром заборгованості за кредитом не згодні, оскільки вважають її меншою. Також стверджують, що позивачем пропущений строк давності щодо частини позовних вимог. Крім цього, просять суд зменшити розмір пені. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем до позову додана копія договору про іпотечний кредит № DNU0G0000001189 (а.с. 16-18), укладеного 02.11.2007 року між відповідачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», за яким банк зобовязався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 151500 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 151500 грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних. Сторонами визнаний той факт, що зазначений кредитний договір підписаний особисто [PERSON] і кредитні кошти були фактично отримані останнім від позивача в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За п. 1.1 кредитного договору, погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 544,22 долари США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За кредитним договором (п.п. 2.4), позичальник зобовязується щомісячно до 2 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2018,30 грн. шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № 29093058703087, відкритий у кредитора. Згідно розрахунку заборгованості по кредиту (а.с. 9-13), [PERSON] повертав кредит та сплачував відсотки за користування кредитом несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Зокрема, станом на 17.04.2015 року включно заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором склала: -149008,50 грн. за тілом кредиту, в тому числі 13210,66 грн. простроченої заборгованості; -65933,25 грн. за відсотками, в тому числі 65081,84 грн. за простроченими відсотками. Розрахунок заборгованості [PERSON] за тілом кредиту та відсотками позивачем здійснений арифметично правильно і відповідні заперечення відповідача судом відхиляються. За п. 1.3 кредитного договору, кредит надається строком погашення не пізніше 02.11.2027 року. Суд враховує, що позивач просить суд про повернення кредиту достроково. Пунктом 5.2.4 кредитного договору передбачене право кредитора вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором або за іпотечним договором в тому числі за прострочення сплати чергового платежу за кредитом та відсотків за користування кредитом понад двох місяців, шляхом направлення повідомлення з зазначенням дати про дострокове розірвання договору. Згідно п. 6.3 кредитного договору, виконання позичальником вимоги кредитора щодо дострокового повернення суми кредиту та інших платежів відповідно до п. 5.2.4 цього договору повинно бути здійснено позичальником в строк, зазначений кредитором у відповідній вимозі, але не пізніше 30 календарних днів з дати її отримання. Наведені положення договору кореспондуються з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якою передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зазначена норма міститься у параграфі 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. За ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Оскільки укладений між сторонами кредитний договір по суті є договором про надання споживчого кредиту, положення ч. 2 ст. 1054 ЦК України підлягають застосуванню з урахуванням вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», за яким, якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Оскільки відповідач [PERSON] затримав сплату чергової частини кредиту і відсотків більш ніж на два календарні місяць, у позивача на підставі п. 5.2.4, 6.3 кредитного договору, ч. 2 ст. 1054 ЦК України з урахуванням вимог п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» виникло право вимагати від позивача дострокового повернення чергової частини позики, що залишилася, та належних позивачу відсотків. Позивачем до позову додана копія датованої 31.07.2015 року вимоги на адресу [PERSON] (а.с. 14), за якою банк вимагав від останнього протягом тридцяти днів з дня одержання вимоги погасити прострочену заборгованість з попередженням про визнання терміну повернення кредиту таким, що настав у разі її не погашення. Зазначена вимога спрямована на адресу відповідача рекомендованим відправленням 05.08.2014 року, що підтверджується копією поштової квитанції та реєстру рекомендованих поштових відправлень (а.с. 15). Суд враховує, що позивач не надав суду доказів підтвердження на вручення зазначеної вимоги відповідачу. З урахуванням цієї обставини ще 18.06.2015 року до 21.07.2015 року в слуханні справи була оголошена перерва для надання можливості відповідачеві скористуватися своїм правом та погасити прострочену заборгованість. Тривалість перерви була визначена судом з урахуванням тієї обставини, що принаймні з 18 червня 2015 року, коли відповідачу була вручена копія позову з відповідною вимогою позивача (а.с. 46), останній був достовірно поінформований про заявлення до нього позивачем вимоги щодо дострокового погашення заборгованості за кредитом. [PERSON] своїми правами розпорядився на власний розсуд та на час ухвалення судового рішення прострочену заборгованість не погасив. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За п. 6.4 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, з передбачених п.п. 2.4, 6.2 договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмір 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Позивачем за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків здійснене нарахування пені у розмірі 1014,54 грн. Нарахування пені позивачем здійснене арифметично правильно. Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд,

Outcome: partial