overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Згідно медичного свідоцтва про народження № 704/1067 від 13.10.2016 року, виданої у м.Кіровське Донецької області (тимчасова непідконтрольна територія України у Донецької області) пологовим відділенням ДоКтМО, гр. [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS] , [INFO] народила дівчинку вагою 2770 гр. Вказана медична довідка не відповідають законодавству Україна, а тому отримати дійсне свідоцтво про народження не можливо, про що заявнику повідомили у відмові, зацікавлена особа. Заявник у судове засідання надала письмову заяву про розгляд її заяви у письмовому провадженні. Зацікавлена особа до суду надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви заперечень не має. Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного: Відповідно до медичного свідоцтва про народження, вказаного вище ., дана подія випискою з амбулаторної картки історії породілля, довідкою лікуючого лікаря,обмінною картою пологового будинку, довідкою з дитячої консультації Суд вказане приймає як належний доказ. Згідно відповіді зацікавленої особи, на звернення, встановлено, що зареєструвати народження дитини можливо лише рішенням суду про встановлення факту народження особи в певний час. Відповідно до 257 ч.1 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України її. 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 257-1 ч.3 ЦПК України, У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 259 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Згідно наданих заявницею матеріалів ( а.с. 28-30) рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2010 року [PERSON] було визнано недієздатним. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2012 року опікуном недієздатного [PERSON] було призначено його маму - [PERSON] [INFO] мати померла. Заявниця має бажання бути опікуном [PERSON] Представник органу опіки та піклування Заміхановська не заперечує проти призначення заявниці опікуном . Заінтересовані особи [PERSON] та представник КУ «Обласної клінічної лікарні психіатричної лікарні» в судове засідання не з»явились, надали суду відповідну заяву ( а.с. 31). Завниця [PERSON], 1966 року народження може бути опікуном [PERSON] так як має постійний дохід, матеріально забезпечена, не судима, має бажання бути опікуном свого племінника, що підтверджується актом обстеження умов її проживання, довідкою про склад родини, довідкою про розмір пенсії заявниці, висновком про стан її здоров»я та ,довідкою про відсутність судимості (а.с. 7-14). На підставі викладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Згідно направлення Дніпропетровського обласного управління відділу освіти і науки від 08 лютого 2013 року протокол № 37 та розпорядження Криничанської райдержадміністрації № 292-р-13 від 08 жовтня 2013 року неповнолітній [PERSON], [INFO], направлений на навчання в КЗО «Верхньодніпровський навчально-реабілітаційний центр» ДОР». Рішенням Криничанського районного суду від 12 липня 2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до дитини. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON], тому позивач просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до її повноліття. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо своєї малолітньої дитини [PERSON] згідно рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2013 року. Відповідачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданим 08 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 12 і зобов`язана йому надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на повному державному утриманні та перебуває в КЗО «Верхньодніпровський навчально-реабілітаційний центр» ДОР», що підтверджується довідкою № 28 від 03 лютого 2014 року, виданою КЗО «Верхньодніпровський навчально-реабілітаційний центр» «ДОР», добровільно відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Згідно направлення Дніпропетровського обласного управління відділу освіти і науки від 17 червня 2013 року № 153 неповнолітній [PERSON], [INFO], направлений на навчання в КЗО «Верхньодніпровський навчально-реабілітаційний центр» ДОР». Мати, [PERSON], не виконувала своїх обов'язків, не бажала займатися вихованням та утриманням [PERSON], тому рішенням Криничанського районного суду від 22 травня 2009 року справа № 2-260/09 була позбавлена батьківських прав по відношенню до дитини. Згідно розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації № 72-р-13 від 01 березня 2013 року [PERSON] набув статус дитини, позбавленої батьківського піклування. До теперішнього часу [PERSON] матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, вихованням дитини не займається, станом здоров'я, поведінкою та успіхами не цікавиться. Тому позивач просить стягувати на його користь з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо відповідачка не виконує покладений на неї ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. А всі витрати по утриманню дітей відповідачки несе позивач. Тому суд, на підставі ст.ст.181, 182 СК України, вважає необхідним покласти на відповідачку обов'язок по сплаті аліментів на користь позивача на утримання дитини у частці від заробітку, як те передбачено ст.183 СК України. А задоволення позову, за правилами ст.ст. 88, 367 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат та обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 15 квітня 1991 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Луганської області. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач в поданому позові зазначає, що в належному йому житловому будинку починаючи з 15 квітня 2006 року зареєстрована також й відповідачка, яка доводиться позивачу колишньою невісткою та яка починаючи з 2010 року фактично не мешкає в житловому будинку без поважних причин, так як постійно мешкає без реєстрації за іншою адресою на території м.Попасна Луганської області. При цьому відповідачка відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку та виписатися з будинку, у звязку з чим позивач змушений нести додаткові витрати на утримання будинку, а також позбавлений можливості розпоряджатися належним йому нерухомим майном за власним розсудом. А тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Луганської області. Справу просив розглянути без його участі. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, справу прорсила розглянути без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем доказів (а.с.4-13) судом встановлено, що позивач дійсно є власником житлового будинку [ADDRESS] Луганської області. Крім того, за цією адресою зареєстрована також й відповідачка, яка фактично не мешкає в будинку з 2010 року без поважних причин, так як постійно мешкає без реєстрації в іншому місці, у звязку з чим відповідач втратила право користування жилим приміщенням. При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 29 листопада 2010 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] Посилаючись на вищезазначені обставини позивач в поданому позові зазначає, що в належному йому житловому будинку зареєстрована також й відповідачка, яка доводиться позивачу колишньою дружиною та яка починаючи з 2011 року після припинення шлюбних відносин фактично не мешкає в житловому будинку без поважних причин, так як постійно мешкає без реєстрації за іншою адресою на території м.Попасна Луганської області. При цьому відповідачка відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку та виписатися з будинку, у зв'язку з чим позивач змушений нести додаткові витрати на утримання будинку, а також позбавлений можливості розпоряджатися належним йому нерухомим майном за власним розсудом. А тому позивач просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. Справу просив розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася двічі без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем доказів (а.с.7-18) судом встановлено, що позивач дійсно є власником житлового будинку [ADDRESS] Крім того, за цією адресою зареєстрована також й відповідачка, яка фактично не мешкає в будинку з 2011 року без поважних причин, так як постійно мешкає без реєстрації в іншому місці, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради у присутності сусідів позивача (а.с.16). При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13 грудня 2005 року позивач є власником житлового будинку №52 по вул..Франка в м.Попасна Луганської області. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач в поданому позові зазначає, що в належному йому житловому будинку зареєстровані також й відповідачі, які доводяться позивачу рідною сестрою колишньої дружини та її рідним сином та які починаючи з дня своєї реєстрації, а саме з 12.01.2013 року фактично не мешкають в належному позивачу житловому будинку без поважних причин, так як постійно мешкають без реєстрації за іншою адресою на території м.Попасна Луганської області. При цьому відповідачі відмовляються добровільно знятися з реєстраційного обліку та виписатися з будинку, у звязку з чим позивач змушений нести додаткові витрати на утримання будинку, а також позбавлений можливості розпоряджатися належним йому нерухомим майном за власним розсудом. А тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком №52 по вул..Франка в м.Попасна Луганської області та зняти її з реєстраційного обліку. Справу просив розглянути без його участі. Відповідачі згідно отриманих судом телефонограм позовні вимоги визнали в повному обсязі, справу просили розглянути без їх участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Попаснянського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем доказів (а.с.5-8) судом встановлено, що позивач дійсно є власником житлового будинку №52 по вул..Франка в м.Попасна Луганської області. Крім того, за цією адресою зареєстрована також й відповідачі, які фактично не мешкають в будинку з 2013 року без поважних причин, так як постійно мешкають без реєстрації в іншому місці, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради у присутності сусідів позивача (а.с.9). При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21 грудня 2012 року позивач є власником квартири [ADDRESS]. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач в поданому позові зазначає, що в належному йому житловому будинку зареєстрований також й відповідач, який раніше постійно мешкав в цієї квартирі, але після укладення договору купівлі-продажу відповідач разом із своєю родиною фактично не мешкають в належній позивачу квартирі без поважних причин, так як постійно мешкають без реєстрації за іншою адресою на території с.Лисичанський Попаснянського району Луганської області. При цьому відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку та виписатися з квартири, у зв'язку з чим позивач змушений нести додаткові витрати на утримання квартири, а також позбавлений можливості розпоряджатися належним йому нерухомим майном за власним розсудом. А тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем письмових доказів (а.с.6-17) судом встановлено, що позивач дійсно є власником квартири [ADDRESS]. Крім того, за цією адресою зареєстрований також й відповідач, які фактично не мешкає в будинку з 2012 року без поважних причин, так як постійно мешкає без реєстрації в іншому місці, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради у присутності сусідів позивача (а.с.10-11). При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26 листопада 1992 року позивач є власником квартири №7 житлового будинку №1 по вул..Космічна с.Комишуваха Попаснянського району Луганської області. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач в поданому позові зазначає, що в належній йому квартирі зареєстровані також й відповідачі, які останні пять років, тобто з 2011 року фактично не мешкають в належній позивачу квартирі без поважних причин, так як постійно мешкають без реєстрації за іншою адресою на території с.Комишуваха Попаснянського району Луганської області. При цьому відповідачі відмовляються добровільно знятися з реєстраційного обліку та виписатися з квартири, у звязку з чим позивач змушений нести додаткові витрати на утримання квартири, а також позбавлений можливості розпоряджатися належним йому нерухомим майном за власним розсудом. А тому позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №7 житлового будинку №1 по вул..Космічна с.Комишуваха Попаснянського району Луганської області. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] згідно отриманої судом телефонограми заявлені вимоги визнав обґрунтованими, справу просив розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що позивач дійсно є власником квартири №7 житлового будинку №1 по вул..Космічна с.Комишуваха Попаснянського району Луганської області, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.5-7) та копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26 листопада 1992 року (а.с.8-9). Крім того судом встановлено, що в належній позивачу квартирі згідно записів будинкової книги (а.с.10-11) зареєстровані також й відповідачі, які фактично не мешкають в будинку з 2011 року без поважних причин, так як постійно мешкають без реєстрації в іншому місці, що підтверджується довідкою, наданою головою Комишувахської селищної ради Попаснянського району [PERSON] (а.с.12). При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Згідно ордеру №\~371\~від 24.05.1980\~року,\~який видано\~виконавчим комітетом\~[PERSON]\~народних депутатів,\~ позивачка [PERSON] є основним наймачем квартири №31 в будинку №7, який розташований за адресою: Донецька область, м.Покровськ, м-н Сонячний (а.с. 6). Згідно довідки від 21.05.2018 року, виданої Покровською міською радою Донецькою області, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: позивачка [PERSON], та відповідач по справі [PERSON], [INFO] син позивачки (а.с.8). Згідно акту КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» від 21.05.2018 року, зазначається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], фактично не проживає за вказаною адресою з 05.08.2010 року, на даний момент перебуває на території Росії (а.с.7). Відповідно до\~ст.71 ч.1 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї без поважних причин за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно вимог ст.72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до положень\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Ухвалою суду від 12 червня 2018 року позивачку звільнено від сплати судового збору. Відповідно до статті 141 ЦПК України у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved