Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні, з 2011 року сторони проживають у цивільному шлюбі, від якого мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За рішенням суду від 09.09.2015 року вона отримує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача. Однак на утримання сина [PERSON] останній будь-якої матеріальної допомоги не надає, а вона одноосібно не спроможна забезпечити повне та належне його утримання, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Крім того, зазначина, що сама хворіє, в звязку з чим потребує додаткових коштів на лікування. За вказаних обставин позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/10 частини від всіх видів свого заробітку, вказавши на те, що вже сплачує 1/4 частину на тримання сина [PERSON]. Щодо сплати аліментів на утримання дружини заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається з доводів сторін та матеріалів справи, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживає разом з матірю. Вказане підтверджується даними свідоцтв про народження та довідки управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 14.06.2016 року за № 4576 про склад сімї. За рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.09.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину. Водночас, як встановлено судом, належної допомоги на утримання сина [PERSON] і дружини відповідач не надає, що є невиконанням вимог вищеназваних норм закону, як стосовно утримання сина, так і стосовно його матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення ним трьох років. Тому, за вказаних обставин, вимоги позивачки суд вважає підставними. Що стосується можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, так суд вважає, що останній має таку, за наявності постійного місця роботи та отримання щомісячного доходу, що підтверджується даними наявної в матеріалах справи довідки ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Хмельницька АЕС» від 14.12.2017 року за № 1209. При цьому, обмірковуючи розмір стягуваних аліментів, суд не може погодитись з вимогами позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його доходу, за наявності у платника аліментів [PERSON] інших аліментних зобовязань в такожу ж розмірі. За вказаних обставин, суд на даний час, виходячи з вимог ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в сукупності з розміром аліментів, які вже стягуються на утримання спільного сина [PERSON], буде становити 35%. Разом з тим, суд погоджується з визначеним позивачкою розміром аліментів на її утримання. При визначенні розміру таких аліментів судом береться до уваги стан здоровя позивачки, яка, згідно наявних в матеріалах справи даних епікризу № 101116, виписного епікризу № 4041, потребує лікування в звязку з наявним у неї захворюванням, що є свідченням додаткових витрат позивачки, повязаних зі своїм утриманням. Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд, виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, вважає, що останній в розмірі 896 гривень, пропорційно до розміру задоволених вимог, підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнення від його оплати. Відповідно до ст.ст. 84, 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved