Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи із дня подання до суду позовної заяви і до досягнення ним 23 років, посилаючись на те, що він з вересня 2015 року навчається на факультеті ІБІД у Національному університеті «Львівська політехніка», форма навчання денна, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Так, під час навчання він змушений мешкати у гуртожитку, за який сплачує кожні півроку 1356,00 грн. Проїзд до м. Львова в один бік за студентським квитком складає 163,09 грн., а він приїздить додому хоча б один раз на місяць. Проїзд по місту також платний. Крім того, йому необхідно купувати деяку літературу, одяг, кожний день харчуватися. Також йому необхідно кожен день приймати ліки, оскільки у нього проблеми із зором та він перебуває на обліку у лікаря офтольмолога. Він отримує стипендію 730,00 грн. на місяць, ще 1000,00 грн. на місяць, а також продукти харчування надає йому мати. Інших доходів він не має. Відповідач до досягнення ним повноліття сплачував аліменти на його утримання, однак на даний час в добровільному порядку він не бажає надати йому допомогу. Відповідач працює, отримує пенсію та має можливість надавати йому допомогу на час його навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, пояснивши, що має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі лише 300,00 грн. на місяць. У березні 2016 року його другий син [PERSON] досяг повноліття, а тому з квітня 2016 року він зобов'язань з утримання будь-яких осіб не має. На теперішній час він отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1200,00 грн. на місяць, будь-яких інших доходів не має, а тому сплачувати аліменти у розмірі 500,00 грн. на місяць він неспроможний. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина закріплений у Главі 16 Сімейного Кодексу України. Згідно із ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані його утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON], якому на момент розгляду справи виповнилось 18 років, навчається на денному відділенні навчального закладу, не має можливості працювати, а тому потребує матеріальної допомоги. Згідно із довідкою Національного університету «Львівська політехніка» № 3357 від 15 вересня 2015 року, копією студентського квитка термін навчання [PERSON] закінчується 30 червня 2019 року (а.с.16, 6). Відповідач, будучи батьком позивача, має змогу надавати йому матеріальну допомогу, оскільки є пенсіонером, що вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 04 червня 2008 року (а.с.10) та отримує пенсію за вислугу років працівникам охорони здоров'я (довідка Костянтинівського об'єднаного управління ПФУ Донецької області № 1474 від 24 березня 2016 - а.с.39). Тож з відповідача на користь позивача мають бути стягнені аліменти на час навчання. Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 СК України. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2). За частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визнаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує: - можливість надання утримання матір'ю позивача, яка працездатна, працює у дошкільному навчальному закладі № 8 «Півник» міського управляння освіти м. Костянтинівка та отримує заробітну плату у розмірі 4085,18 грн. (а.с.9,19), за твердженням позивача надає йому допомогу у добровільному порядку у розмірі 1000,00 грн. та продуктами харчування; - розмір стипендії, яку отримає позивач, який за довідкою від 02.11.2015 року № 5556 в середньому складає 825,00 грн. на місяць (а.с.20), - матеріальне положення відповідача, який є пенсіонером, та з 01 квітня 2016 року отримує пенсію за вислугу років працівникам охорони здоров'я у розмірі 1200,00 грн., інших доходів не має, що позивачем не спростовано - та вважає можливим визначити розмір аліментів, відповідно до ст. 200 СК України у вигляді 1/4 частки заробітку (доходу), що в грошовому розмірі становить 300,00 грн. та з чим погоджувався відповідач у судовому засіданні. При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. на місяць та вважає їх необґрунтованими, оскільки за приписами СК України аліменти у твердій грошовій сумі присуджуються у разі нерегулярного, мінливого доходу платника, а в даному випадку відповідач має регулярний дохід. Крім того, у випадку стягнення аліментів у такому розмірі щомісячний дохід відповідача буде значно меншим, ніж визначений Законом прожитковий мінімум та призведе відповідача до складного матеріального стану. При визначені розміру аліментів у вигляді ? частки заробітку (доходу), дохід позивача буде в середньому дорівнювати: - 300 грн. (аліментне зобов'язання відповідача у грошовому виразі) + 825,00 грн. (стипендія позивача) + 1000 грн. ( надання допомоги у добровільному порядку матір'ю позивача) , що в сукупності становить 2125,00 грн. та перевищує встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та розмір мінімальної заробітної плати, і що, на думку суду, забезпечить позивачу можливість здобуття освіти та потребу у готуванні до самостійного життя. За наведених підстав позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial