Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 11.08.2020 року представник заявниці звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , а саме: квартиру [ADDRESS] , виданого Херсонським морським торгівельним портом 23.12.1994 року на ім`я [PERSON] . Заява мотивована тим, що 23.12.1994 року заявниця та членам її родини на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Херсонським морським торгівельним портом 23.12.1994 року за наказом №417, набула право власності на ј частину квартири [ADDRESS] . У свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 23.12.1994 року ім`я заявниці « [PERSON] » не збігається з іменем заявниці в паспорті « [PERSON] ». На переконання заявниці причина неправильного написання прізвища ім`я та по-батькові в одну літеру виникла у зв`язку з неправильним перекладом з російської на українську мову. Внаслідок такої розбіжності на даний час у заявника виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий. ДП «ХМТП» як правонаступник органу приватизації відмовив заявниці у виправленні зазначеної помилки, оскільки внесення змін до свідоцтва про право власності на житло не належить до його компетенції і можливе лише в судовому порядку. У зв`язку зі смертю [INFO] чоловіка [PERSON] , заявниця є власницею Ѕ частини квартири [ADDRESS] . З метою отримання можливості в подальшому вільно розпоряджатися власністю заявниця змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~ ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. 01.09.2020 року [PERSON] на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимоги заявниці не заперечив. 08.09.2020 року на адресу суду надійшов лист представника заінтересованої особи ДП «ХМТП» Горбачевської К.В. з належним чином завіреними копіями документів, на підставі яких було видано свідоцтво про право власності на житло, розташоване за адресою: [ADDRESS] . ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.08.2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження. Залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи Державне підприємство «Херсонський морський торгівельний порт» та призначено судовий розгляд у справі на 17.08.2020 року. У час призначений для розгляду справи заявник та заінтересовані особи не з`явилися, 11.09.2020 року представник заявника за ордером через канцелярію суду подала заяву про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 24.09.2020 року. У час призначений для розгляду справи заявник та його представник не з`явилися, [PERSON] 24.09.2020 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. У час призначений для розгляду справи, учасники справи не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 23.12.1994 року за №417 Херсонським морським торгівельним портом [PERSON] та членам його сімї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності на означену квартиру 01.03.1995 року зареєстровано в ХМБТІ в реєстровій книзі №63 за реєстровим №24721. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.06.2020 року державним нотаріусом Другої Херсонської ДНК Новосельсською О.В., [PERSON] набула право власності на ј частку у праві власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №214340545 від 30.06.2020 року. Листом «Щодо внесення змін до Свідоцтва про право власності на житло» від 09.07.2020 року за вих.. №27-20/91 ДП «ХМТП» повідомило [PERSON] , що внесення змін до Свідоцтва про право власності на житло не належить до компетенції Органу приватизації і можливо лише у судовому порядку. З наданих\~представником ДП\~«ХМТП» на\~запит суду\~документів,\~на підставі\~яких було\~видано свідоцтво\~про право\~власності на\~житло,\~розташоване за\~адресою: [ADDRESS] , встановлюється наступне. Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 23.12.1994 року видано [PERSON] , як уповноваженому власнику квартири, та членам його сімї. Відповідно до довідки про склад сімї наймача ізольованої квартири та займаного ними приміщення, у квартирі [ADDRESS] мешкають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: - [PERSON] , 1928 р.н. наймач; - [PERSON] , 1932 р.н. дружина; - [PERSON] , 1957 р.н. дочка; - [PERSON] , 1992 р.н. онук. Паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області 16.11.1998 року, належить [PERSON] , [INFO] . Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 12 зазначеної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (на час розгляду справи - ст. 315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Суд звертає увагу, що встановлення факту, про який просить заявниця, має для неї юридичне значення, а саме право вільно розпоряджатися належною на праві приватної власності ј часткою квартири, що прямо передбачено цивільним законодавством та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Як встановлено судом, помилку у прізвищі заявника допущено не з вини органу, який видав Свідоцтво про право власності на житло, тому даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити. Аналізуючи в сукупності обставини справи в контексті законів, інших норм права, надані сторонами докази, виходячи з стандарту доказування «баланс вірогідностей» (BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р., J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р.), враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з яких вбачається, що в написанні імені заявниці має місце помилка, що пов`язана з його перекладом з російської мови, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] . VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved