overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Золотоніський психоневрологічний інтернат в особі директора [PERSON] звернувся до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON]. Позивач свою заяву мотивує тим, що [PERSON] був визнаний недієздатним і з 03.11.2011 року проживає на повному державному утриманні в Золотоніському психоневрологічному інтернаті. Адміністрація інтернату виконує обовязки піклувальника щодо підопічних, яким органи опіки чи піклування опікуни (піклувальники) не призначені, і одночасно вживає заходів щодо встановлення опіки чи піклування над тими підопічними, які того потребують. У звязку з викладеним на підставі ст.ст. 60, 66 ЦК України, 241 ЦПК України просить призначити опікуном недієздатного [PERSON], директора Золотоніського психоневрологічного інтернату. У судове засідання заявник не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. Від представника комісії Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району [PERSON], надійшов лист в якому повідомлено про неможливість надання висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], оскільки у відповідності до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2013 року у справі № 2-0/695/5/13 року, [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. Згідно випискою із акта освідування № 020425 від 01 березня 1980 року, [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що комісією Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району не надано подання про призначення опікуна [PERSON] та висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], а сам [PERSON] знаходиться в Золотоніському психоневрологічному інтернаті під опікою та піклування цього закладу, заява не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Золотоніський психоневрологічний інтернат в особі директора [PERSON] звернувся до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON]. Позивач свою заяву мотивує тим, що [PERSON] був визнаний недієздатним і з 11.08.1970 року проживає на повному державному утриманні в Золотоніському психоневрологічному інтернаті. Адміністрація інтернату виконує обовязки піклувальника щодо підопічних, яким органи опіки чи піклування опікуни (піклувальники) не призначені, і одночасно вживає заходів щодо встановлення опіки чи піклування над тими підопічними, які того потребують. У звязку з викладеним на підставі ст.,ст. 60, 66 ЦК України, 241 ЦПК України просить призначити опікуном недієздатного [PERSON], директора Золотоніського психоневрологічного інтернату. У судове засідання заявник не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. Від представника комісії Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району [PERSON], надійшов лист в якому повідомлено про неможливість надання висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], оскільки у відповідності до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2013 року у справі № 2-0/695/4/13 року, [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії МСЕ № 051068 від 10.05.1993 року, [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що комісією Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району не надано подання про призначення опікуна [PERSON] та висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над ним, а сам [PERSON] знаходиться в Золотоніському психоневрологічному інтернаті під опікою та піклування цього закладу, заява не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Золотоніський психоневрологічний інтернат в особі директора [PERSON] звернувся до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON]. Позивач свою заяву мотивує тим, що [PERSON] був визнаний недієздатним і з 29.12.1978 року проживає на повному державному утриманні в Золотоніському психоневрологічному інтернаті. Адміністрація інтернату виконує обовязки піклувальника щодо підопічних, яким органи опіки чи піклування опікуни (піклувальники) не призначені, і одночасно вживає заходів щодо встановлення опіки чи піклування над тими підопічними, які того потребують. У звязку з викладеним на підставі ст.,ст. 60, 66 ЦК України, 241 ЦПК України просить призначити опікуном недієздатного [PERSON], директора Золотоніського психоневрологічного інтернату. У судове засідання заявник не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. Від представника комісії Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району [PERSON], надійшов лист в якому повідомлено про неможливість надання висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], оскільки у відповідності до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 грудня 2012 року у справі № 2-0-2306/160/2012, [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії МСЕ № 051049 від 10.05.1993 року, [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що комісією Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району не надано подання про призначення опікуна [PERSON] та висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над ним, а сам [PERSON] знаходиться в Золотоніському психоневрологічному інтернаті під опікою та піклування цього закладу, заява не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Золотоніський психоневрологічний інтернат в особі директора Лисенка С.В. звернувся до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON]. Позивач свою заяву мотивує тим, що [PERSON] був визнаний недієздатним і з 11.07.1976 року проживає на повному державному утриманні в Золотоніському психоневрологічному інтернаті. Адміністрація інтернату виконує обов'язки піклувальника щодо підопічних, яким органи опіки чи піклування опікуни (піклувальники) не призначені, і одночасно вживає заходів щодо встановлення опіки чи піклування над тими підопічними, які того потребують. У зв'язку з викладеним на підставі ст.ст. 60, 66 ЦК України, 241 ЦПК України просить призначити опікуном недієздатного [PERSON], директора Золотоніського психоневрологічного інтернату. У судове засідання заявник не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. Від представника комісії Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району Тогобіцької В.М., надійшов лист в якому повідомлено про неможливість надання висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], оскільки у відповідності до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 січня 2013 року у справі № 2-0-695/2/13 року, [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 913593 від 11.10.2011 року, [PERSON] встановлена перша група інвалідності безтерміново. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України - суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 66 ЦК України - якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що комісією Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району не надано подання про призначення опікуна [PERSON] та висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], а сам [PERSON] знаходиться в Золотоніському психоневрологічному інтернаті під опікою та піклування цього закладу, заява не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Золотоніський психоневрологічний інтернат в особі директора Лисенка С.В. звернувся до суду із заявою про призначення опікуна [PERSON]. Позивач свою заяву мотивує тим, що [PERSON] був визнаний недієздатним і з 30.08.2014 року проживає на повному державному утриманні в Золотоніському психоневрологічному інтернаті. Адміністрація інтернату виконує обов'язки піклувальника щодо підопічних, яким органи опіки чи піклування опікуни (піклувальники) не призначені, і одночасно вживає заходів щодо встановлення опіки чи піклування над тими підопічними, які того потребують. У зв'язку з викладеним на підставі ст.ст. 60, 66 ЦК України, 241 ЦПК України просить призначити опікуном недієздатного [PERSON], директора Золотоніського психоневрологічного інтернату. У судове засідання заявник не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. Від представника комісії Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району Тогобіцької В.М., надійшов лист в якому повідомлено про неможливість надання висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], оскільки у відповідності до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до рішення Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області від 01 січня 2013 року у справі № 2-0/271/1/13 року, [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 418823 від 18.07.2011 року, [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України - суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 66 ЦК України - якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що комісією Золотоніської районної державної адміністрації з питань опіки та піклування над недієздатними особами району не надано подання про призначення опікуна [PERSON] та висновку щодо погодження кандидатури директора Золотоніського психоневрологічного інтернату як опікуна над [PERSON], а сам [PERSON] знаходиться в Золотоніському психоневрологічному інтернаті під опікою та піклування цього закладу, заява не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Золотопрудська сільська рада звернулась до суду з зазначеною заявою вказуючи, що на території Ради за межами с. Золоті Пруди Олександрівського району Донецької області розташовані 4 гідротехнічні споруди (дамби). Згідно акту обстеження від 06 березня 2013 року кожна з них має свої координати та розміри, а саме: - перша - на північному заході с. Золоті Пруди прощею 1356 кв.м.; - друга - на північному сході с. Золоті Пруди прощею 664 кв.м.; - третя - на північному сході с. Золоті Пруди прощею 432 кв.м.; - четверта - на сході с. Золоті Пруди площею 60 кв.м. Заявник вказує, що 21 березня 2013 року Золотопрудською сільською Радою прийняте рішення № 6/48-175 про прийняття на баланс сільської Ради 4 гідротехнічних споруди до виявлення їх власника. 16 лютого 2013 року в районній громадсько-політичній газеті «Вісті Олександрівщини» Золотопрудською сільською радою було зроблено оголошення з метою виявлення можливого власника. З дня взяття цих споруд на облік сплинуло більше року і за цей час ніяких звернень від фізичних чи юридичних осіб, які б вважали себе власниками цих гідротехнічних споруд, до сільської ради не надходило. В зв»язку з викладеним заявник просить визнати ці нерухомі речі безхазяйними і передати їх у комунальну власність Золотопрудській сільській раді Олександрівського району Донецької області. Представник заявника - голова Золотопрудсткої сільської ради Дереза В.В.надав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та підтримує викладені в заяві доводи. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Як вбачається з рішення Золотопрудської сільської Ради Олександрівського району Донецької області від 21.03.2013 року за № 6/48-175 було визнано 4 гідротехнічних споруди (дамби) безхазяйним майном та прийнято їх на баланс сільської ради. В районній газеті «Вісті Олександрівщини» 16 лютого 2013 року було зроблено оголошення про взяття чотирьох безхазяйних нерухомих споруд (дамб) на облік. Звернень від власників цихї споруд не надходило. Згідно ч.2 ст.335 ЦК України після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Таким чином, суд встановив, що нерухомі речі є безхазяйними та взяті на облік, сплило більше року з дня взяття їх на облік як нерухомі речі, тому не існує ніяких перешкод для передачі її у власність територіальній громаді. На підставі наведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

З оригіналу свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] зареєстровано 14.06.2005 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №137. Подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] до [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] до [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

З оригіналу свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 17.01.2015 року, актовий запис №16. Подружжя має двох дітей, а саме доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, серії [NUMBER] , актовий запис №93, та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданим Сєверодонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, серії [NUMBER] , актовий запис №245. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved