Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (далі ПАТ «Кредитпромбанк») просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 9/2005-0051ФО від 21 квітня 2005 року в розмірі 5496,48 доларів США, посилаючись на те, що 21 квітня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений договір №9/2005-0051ФО від 21 квітня 2005 року про надання кредиту на суму 5496,48 доларів США терміном до 20.04.2008 року. Згідно з умовами Кредитного договору Банк не пізніше наступного робочого дня після підписання цього Договору надав позичальнику грошові кошти зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 17,92% річних. Отримання кредитних коштів Позичальником підтверджується заявою на видачу готівки № 230_13 від 21 квітня 2015 року. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобовязання повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця, а також виконати своєчасно та в повному обсязі зобовязання за Кредитним договором не пізніше терміну остаточного повернення кредиту зазначеного в Кредитному договорі. У звязку з приведенням Статуту Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» 15.03.2010 року була проведена державна реєстрація зміни найменування позивача з Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк». Однак взяті на себе зобовязання за Кредитним договором Позичальник не виконав, а тому на адресу Позичальнику було надіслане повідомлення-вимога про погашення заборгованості (лист № 1502/27-6998-01 від 19.06.2015 року), яке було залишене без відповіді та задоволення. Повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом Позичальник в добровільному порядку не бажає. Станом на 26.08.2015 року заборгованість Позичальника перед банком становить 5496,48 доларів США. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та з посиланням на підтримання позову (а.с. 29-30). Відповідач [PERSON], будучи згідно до ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» задоволенню не підлягають з таких підстав. Правовідносини за кредитним договором регулюються § 2 «Кредит» Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, зокрема ст.ст. 1054-10571 ЦК України, і у відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1054 ЦК України визначає основні ознаки кредитного договору, стаття 1055 ЦК України форму кредитного договору, стаття 10561 ЦК України типи процентної ставки, умови визначення за кредитним договором розміру процентів та порядку їх сплати, стаття 1057 ЦК України ознаки та умови укладення комерційного кредиту, стаття 10571 ЦК України правові наслідки недійсності кредитного договору. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача за кредитним договором № 9/2005-0051ФО від 21 квітня 2005 року у розмірі 5496,48 доларів США, позивач на підтвердження заявлених позовних вимог надав суду повідомлення-вимогу про погашення заборгованості від 19.06.2015 року № 1520/27-6998-01 (а.с.3) та дублікат заяви на видачу готівки № 230_13 від 21 квітня 2005 року, з якої вбачається зміст проведеної операції, а саме видача кредиту згідно із договором № 9/2005-0051ФО від 21 квітня 2005 року в сумі 8800,42 доларів США з [PERSON] (а.с.5) Вирішуючи питання щодо належності та допустимості наданих стороною позивача доказів, суд виходив з такого: Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.2). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2). Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу (ч.1). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4). Підстав звільнення сторони позивача від доказування, передбачених ст. 61 ЦПК України, судом не встановлено. Надані стороною позивач докази не містять відомостей про умови, встановлені кредитним договором № 9/2005-0051ФО від 21 квітня 2005 року, про дотримання письмової форми Договору, про визначення за Кредитним договором розміру процентів, типу процентної ставки та порядок їх сплати, а також відомостей про розрахунок заборгованості за Договором. Тим більше, що в позовній заяві позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір про надання кредиту на суму 5496,48 доларів США. Проте, за дублікатом заяви про видачу готівки позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8800,42 доларів США. На виконання приписів ч.4 ст. 10 ЦПК України щодо сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи, судом двічі пропонувалось позивачеві надати докази на підтвердження факту укладення Кредитного договору та його умов, а також докази на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором. (а.с.40,45, 46,48). Проте, таких доказів позивачем суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено. За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed