Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 10 липня 2008 року уклали кредитний договір №GOHЗGК0000000003, відповідно до п.1.1 якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 133164,00 грн. строком до 10.07.2018 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 10.07.2008 р. уклали договір іпотеки № б/н. Згідно договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: належну йому на праві власності квартиру загальною площею 84,25 кв.м, житловою площею 52,40 кв.м за адресою: [ADDRESS]. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, в порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. Судовим рішенням від 14.02.2012 р. звернуте стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інших погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, відповідач підлягає виселенню зі спірного житлового приміщення. Представник позивача Груцинова І.О. у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення у пресі, відомостей про причини неявки не надав, тому 0згідно ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішив справу без відповідача на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №GOHЗGК0000000003, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 133 164,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.07.2018 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки №б/н від 10.07.2008 р., за умовами якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: належну йому на праві власності квартиру загальною площею 84,25 кв.м за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, у зв'язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 14.02.2012 р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення суду набрало чинності. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом (ч.1). Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.2). Відповідно до ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільнять жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні споров, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною 4 статті 9, статті 109 ЖК України, статей 39-30 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому, суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільне не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2013 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу, в якій останньому пропонувалося добровільно звільнити нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Отже є всі підстави для задоволення вимог позивача щодо виселення відповідача з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 114,70 грн. та витрати на оплату публікації оголошення у пресі у розмірі 174,00 грн. На підставі ст.ст.526,527,530 ЦК України, ст.109 ЖК України, ст.ст.39,40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved