Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Звертаючись до суду, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що її мати [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. 24 січня 2016 року померла її рідна тітка, [PERSON]. Тітка заміжньою не була, дітей не мала. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку під № 25 по вулиці Польова в смт. Караухівка в м. Камянське Дніпропетровської області. До неї будинок належав дідові позивачки, [PERSON] па підставі Свідоцтва про право власності на будинок від 29.09.1955 року виданого Відділом комунального господарства виконкому Криничанської райради депутатів. Тітка, [PERSON] постійно проживала зі своїм батьком та завжди була зареєстрованою в спадковому будинку, а тому після смерті батька, [PERSON], померлого 19 жовтня 1996 року спадщину прийняла фактично у відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року. Її мати, [PERSON] ([PERSON]) померла 16 квітня 2009 року, а тому вона, як племінниця є єдиним спадкоємцем за законом. Вона, як спадкоємиця вчасно звернулася до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Камянське, смт. Карнаухівка, вулиця Польова будинок № 25 після померлої 24 січня 2016 року тітки [PERSON]. Проте, в поданих до нотаріуса документах було виявлено відсутність свідоцтва про народження її матері, [PERSON] (прізвище після укладання шлюбу - [PERSON]) [PERSON]. У звязку з чим нотаріусом до Державного архіву Дніпропетровської області було зроблено запит щодо надання копії актового запису про народження її матері, згідно з відповіддю архіву актовий запис про народження [PERSON], [INFO] не зберігся. В наслідок чого встановити факт, що вона, [PERSON] є племінницею [PERSON] не виявилося можливим. Таким чином їй 03 серпня 2016 року нотаріусом було видано постанову - про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом було відмовлено, та рекомендовано звернутися з позовом до суду. На підставі зазначеного позивачка просила суд, встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON] та її рідною тіткою, [PERSON], померлою 24 січня 2016 року; визнати за нею, [PERSON] право власності на будинок № 25 по вулиці Польовій в м. Камянське смт.Карнаухівка, Дніпропетровської області загальною площею 43,0 м.кв, житловою площею 28,2 м.кв, який складається з самого будинку зазначеного в технічному паспорті під лат. А-1, а-1 сіни, а-2 сіни, а-3 тамбур, Б-1 сарай, В-1 погріб, Г-1 вбиральня, № 1,2 огорожа, № 3 хвіртка, в порядку спадкування за законом після смерті тітки, [PERSON], померлої 24 січня 2016 року. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі обґрунтувавши їх доказами, викладеними за текстом позовної заяви. В останнє судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Через канцелярію Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутністю представника відповідача, проти позову не заперечує, заперечень на позов не надано. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає за адресою м. Камянське, смт. Карнаухівка, вул. С.Карнауха, 110. [PERSON] її колишня сусідка, яка з дитинства проживала [INFO] разом зі своїм батьком [PERSON]. Коли батько помер, [PERSON] залишилася проживати в цьому будинку. Ще у [PERSON] була сестра [PERSON], яка до заміжжя також проживала в [INFO]. Свідок також підтвердила, що їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами та позивачка відповідно є племінницею покійної [PERSON]. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає за адресою м. Камянське, смт. Карнаухівка, вул. Польова, 38а, мешкає вона на цій вулиці вже 73 роки. [PERSON] та її батьки проживали з нею (свідком) на одній вулиці, в будинку №25, а в будинку №21 по вул.Польвій мешкала і зараз мешкає родина [PERSON]. Їй відомо, що вони купили цей будинок. Свідок повідомила, що вона приймала участь у складі комісії, яка встановила, що нумерація будинків по вулиці Польвій по непарній стороні знаходиться у слідуючій послідовності №17,19,19А,21,21Б,23,25А,25,27. Свідок також підтвердила, що їй відомо, що позивачка [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], так як мати [PERSON] - [PERSON] була рідною сестрою [PERSON], яка проживала в [INFO]. Своїх дітей у [PERSON] не було. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає за адресою м. Камянське, смт. Карнаухівка, вул. Польова, 21. В будинку №21 по вул.Польва в смт. Карнаухівка вона проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON]. Будинок вони придбали за договором купівлі-продажу від 23.03.1993 року. Той будинок, на який бажає прийняти спадщину позивачка [PERSON] має №25, в ньому мешкала жінка на імя [PERSON]. У них в смт. Карнаухівка по вул. Польова нумерація будинків фактично знаходиться в такій послідовності №17,19,19А,21,21Б, 23,25А,25,27. Про те, що фактично по документах їх будинок та будинок, де проживала [PERSON] мають один й той самий номер №21, вона дізналася в 2017 році. У неї всі документи на будинок №21. По цій вулиці Польвій завжди так вважалось, що у них будинок під №21, а у [PERSON] під №25. В судовому засіданні були оглянуті також оригінал паспорта [PERSON], яка має прописку за адресою: по вул.Польова, 21, будинкову книгу, в якій прописана родина [PERSON], технічний паспорт на житловий будинок №21 по вул.Польовій, 21, який належить подружжю [PERSON] та договір купівлі-продажу від 23.03.1993р, реєстр №1-1463, посвідчений другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого будинок №21 по вул.Польовій в смт.Карнаухівка було придбано [PERSON] У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає за адресою м. Камянське, смт. Карнаухівка, вул. Трояндова, 26. За даною адресою вона проживає з 1968 року. З 2010 року вона (свідок) є головою квартального комітету №3 смт. Карнаухівка м. Камянське, до складу якого входить і вулиця Польова. Скільки вона памятає, за адресою м. Камянське, смт. Карнаухівка, вул. Польова, 25 завжди проживала родина [PERSON], а саме чоловік [PERSON], його дружина [PERSON] та їх донька [PERSON]. Також їй відомо, що позивачка [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], так як мати [PERSON] - [PERSON] була рідною сестрою [PERSON]. [PERSON] завжди мешкала в будинку №25 по вул.Польова, а в будинку №21 проживає родина [PERSON]. Окрім цього свідок повідомила суд про те, що 21.10.2017 року комісія у складі депутата Карнаухівської селищної ради [PERSON], депутата Карнаухівської селищної ради [PERSON], мешканки будинку №38Апо вул.Польвій [PERSON], а також за її особистою участю встановила, що нумерація будинків по вул.Польвій фактично знаходиться в такій послідовності №17,19,19А,21, 21Б, 23,25А, 25,27. Фактично будинок, в якій мешкала родина [PERSON] знаходиться між будинками №25А та №27 та має номер №25. Будинкова книга на будинок №25 видана в 1959 році Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 29.09.1955 року виданого відділом комунального господарства виконкому Криничанської райради депутатів трудящих, належав житловий будинок № 21 по вулиці Польова в смт. Караухівка в м. Камянське Дніпропетровської області (ар.с.9). Даний факт також підтверджується відповіддю ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» №1418 від 11.09.2017 року (ар.с.67). Згідно з копією свідоцтва про смерть (ар.с.10) [PERSON] помер 19 жовтня 1996 року. Донька [PERSON] - [PERSON] померла 24 січня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.11). Той факт, що [PERSON] була донькою [PERSON] підтверджується копією її свідоцтва про народження (ар.с.13), відповідно до якого [PERSON] народилася 14.05.1938 року в с.Карнаухівка Дніпропетровської області та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Ці дані співпадають з даними в її паспорті, відповідно до якого також зазначено, що [PERSON] народилася 14.05.1938року в с.Карнаухівка Дніпропетровської області (ар.с.28). [PERSON] мала рідну сестру [PERSON], що у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 20.07.1952 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та їй було привласнено прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (ар.с.14). Згідно з копією свідоцтва про смерть (ар.с.12) [PERSON] померла 16 квітня 2009 року. Той факт, що позивачка є дочкою померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, де у графі «мати» зазначена [PERSON], а в графі «батько» зазначений [PERSON] (ар.с.16), а також копією свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до якого [PERSON] 07.02.1976р. уклала шлюб з [PERSON] та їй було привласнено прізвище [PERSON] (ар.с.17). [PERSON] проживала за адресою [INFO], по день своєї смерті 24.01.2016р., що підтверджується довідкою голови квартального комітету №3 смт Карнаухівка м.Дніпродзержинська (ар.с.29), була прописана за адресою м.Дніпродзержинськ, смт Карнаухівка, вул.Польова, буд.25, що підтверджується копією паспорта [PERSON] (ар.с.28), копією будинкової книги по будинку №25 по вул.Польовій в смт Карнухівка м.Дніпродзержинська (ар.с.111-119) та довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області (ар.с.65). Разом з цим, як було встановлено у судовому засіданні, у даному випадку має місце факт зміни нумерації будинків по непарній стороні вулиці Польовій в смт.Карнаухівка в м.Камянське, а саме, хоча документ про право власності [PERSON] було видано на будинок №21 по вул.Польовій в смт.Карнаухівка, але ж насправді даний будинок знаходиться під номером №25 по вулиці Польвій, а будинок під номером №21 в дійсності належить родині [PERSON], яка в ньому і проживає. Всі ці обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Окрім показань свідків даний факт також підтверджується наступними доказами. Так, відповідно до довідки, виданої виконкомом Карнаухівської селищної ради 22.09.2017 за №445 зазначено, що за адресою смт Карнаухівка, вул..Польова, 25 до моменту смерті проживав [PERSON] (ар.с.72). Згідно з довідкою про склад сімї зареєстрованих у житловому будинку осіб виданої Карнаухівською селищною радою за адресою смт Карнаухівка, вул..Польова, 25 до моменту смерті, тобто до 24.01.2016р. проживала одна [PERSON] (ар.с.100), Відповідно до довідки, виданої Карнаухівською селищною радою 22.09.2017 за №446 зазначено, що за адресою смт Карнаухівка, вул.Польова, 21 проживає родина [PERSON]: [PERSON] та [PERSON](ар.с.73). Даний факт також підтверджується відповіддю ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» №1535мвід 22.09.2017 року (ар.с.77), в якій зазначено, що згідно архівних даних ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» є в наявності дві інвентаризаційно-реєстраційні справи на обєкт нерухомого майна житловий будинок, розташований за адресою Дніпропетровська область, місто Камянське, вулиця Польова, буд.21 було зареєстровано за: - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 29.09.1955 року виданого відділом комунального господарства виконкому Криничанської райради депутатів трудящих (справа №551), - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.1993р, реєстр №1-1463, посвідченого другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою (справа №1665). Відсутня інвентаризаційно-реєстраційна справа на житловий будинок №25 по вул.Польовій в смт.Карнаухівка у місті Камянське Дніпропетровської області (ар.с.77). Паспортом гр.[PERSON] (ар.с.84) підтверджується той факт, що вона дійсно прописана за адресою: вул.Польова, 21, смт Карнаухівка м.Дніпродзержинська. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.03.1993р, реєстр №1-1463, посвідченого другою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, будинок №21 по вул.Польовій в смт.Карнаухівка було придбано [PERSON] (ар.с.82-83). 21.10.2017 року комісія у складі депутата Карнаухівської селищної ради [PERSON], депутата Карнаухівської селищної ради [PERSON], мешканки будинку №38Апо вул.Польвій [PERSON] та голови квартального комітету №3 [PERSON] встановила, що нумерація будинків по вул.Польвій (непарна сторона) фактично знаходиться в такій послідовності №17,19,19А,21,21Б,23,25А,25,27. Згідно викопіювання з генерального плану дільниці №21 по вул.Польова, фактичне місцезнаходження домоволодіння [PERSON] знаходиться між будинками №25А та №27. Домова книга на будинок №25 по вул.Польова видана в 1959 році. Схематичний план земельної ділянки з будівлями, які знаходяться на ньому за номером 21 фактично відповідають земельній ділянці з розташуванням будівель під №25. Мешканці вулиця Польова підтверджують, що на даній земельній ділянці по вулиця Польова, 25 все життя проживав [PERSON] (ар.с.80). Згідно з відповіддю Першої Камянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області №637/02-14 від 17 серпня 2017 року (ар.с.63) після померлої 24.01.2016 року [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась її племінниця [PERSON]. Після померлого 19.10.1996 року [PERSON] спадкова справа не заводилась (ар.с.63). Відповідно до матеріалів спадкової справи №108/2016 заведеної в Першій Дніпродзержинській державній нотаріальній конторі спадкодавця [PERSON], померлої 24 січня 2016 року, з заявою про прийняття спадщини ніхто окрім позивача [PERSON] не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (ар.с.93-110). Дані обставини також підтверджуються інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) ар.с.91-92. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись особа за захистом свого невизнаного, оспорюваного або порушеного права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що тітка позивачки - [PERSON] постійно проживала зі своїм батьком та завжди була зареєстрованою в спадковому будинку, а тому після смерті батька, [PERSON], померлого 19 жовтня 1996 року спадщину прийняла фактично у відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року. Мати позивачки - [PERSON] ([PERSON]) померла 16 квітня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.12), а тому позивачка як племінниця є спадкоємцем за законом. Позивачка, як спадкоємиця вчасно звернулася до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою (ар.с.93-94) про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Камянське, смт. Карнаухівка, вулиця Польова будинок № 25 після померлої 24 січня 2016 року тітки [PERSON]. Проте, в поданих до нотаріуса документах було виявлено відсутність свідоцтва про народження її матері, [PERSON] (прізвище після укладання шлюбу - [PERSON]) [PERSON]. У звязку з чим нотаріусом до Державного архіву Дніпропетровської області було зроблено запит (ар.с.107) щодо надання копії актового запису про народження її матері. Згідно з відповіддю архіву (ар.с.107) актовий запис про народження [PERSON], [INFO] не зберігся. В наслідок чого встановити факт, що вона, [PERSON] є племінницею [PERSON] не виявилося можливим. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верхового суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до вимог ст.1 Протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод та ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Заперечень проти позову відповідачем не надано, тому доводи позивача нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved