Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 24.02.2020 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, у якому просили припинити сільськогосподарському приватному акціонерному товариству «Обрій» (код 00861430) право постійного користування частиною земельної ділянки площею 13,88 га, розташованої на території Наддніпрянської селищної ради м. Херсона, за межами населеного пункту, надану у користування згідно державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001780 від 10.05.2001, на якій розташована молочно товарна ферма за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір у сумі 2522,4 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва від 10.03.2017, виданого приватним нотаріусом ХМНО Ларічевою H.A., відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 09.03.2017 [PERSON] належить на праві власності молочнотоварна ферма, розташована за адресою: [ADDRESS] (далі по тексту - ферма). Раніше дана молочнотоварна ферма належала на праві власності СПАТ «Обрій». За договором купівлі-продажу від 03.04.2017 року [PERSON] продала [PERSON] та [PERSON] 50/100 частин ферми, із якої [PERSON] набуто 26/100, а [PERSON] - 24/100 зазначеного об`єкту нерухомого майна. З метою отримання у користування земельної ділянки, на якій розташована вказана молочнотоварна ферма, [PERSON] звернулась із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, як розпорядника земель сільськогосподарською призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Херсонської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 13,88 га. під розміщення та обслуговування молочнотоварної ферми. Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 13.09.2019 дана земельна ділянка перебуває у постійному користуванні СВАТ «Обрій» на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-Х №001780, а у поданих матеріалах відсутня письмова згода землекористувача на вилучення земельної ділянки. Згідно державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001780 від 10.05.2001, виданого СВАТ «Обрій» відповідно до рішення виконавчого комітету Наддніпрянської селищної ради м. Херсона №19 від 08.05.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №13 у постійному користуванні СВАТ «Обрій» перебуває 1038,52 га землі в межах згідно з планом землекористування та додатками до нього №1, 2, 3, 4, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Загальна площа землі, що перебуває у постійному користуванні СВАТ «Обрій» складається із 11 окремих земельний ділянок. Відповідно до плану зовнішніх меж землекористування СВАТ «Обрій» та даних Публічної кадастрової карти України ферма, знаходиться в межах земельної ділянки № [NUMBER] площею 355,8771 га, що перебуває у постійному користуванні СВАТ «Обрій». Межі даної земельної ділянки встановлені на місцевості. Безпосередньо будівлі та споруди молочнотоварної ферми розташовані на земельній ділянці площею 13,88 га. Земельна ділянка площею 355,8771 га є сформованою як об`єкт цивільних прав. Таким чином, з моменту набуття позивачами права спільної часткової власності на ферму до них перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщені будівлі і споруди ферми. Позивачами направлено лист на адресу СПрАТ «Обрій» з проханням надати згоду на вилучення частини земельної ділянки, на якій розміщені належні їм на праві власності будівлі і споруди ферми, однак відповіді від відповідача ними не отримано. Наразі позивачі не можуть реалізувати своє право на отримання в оренду цієї земельної ділянки, яка необхідна їм для користування та обслуговування власного нерухомого майна. Ефективним способом захисту прав позивачів на земельну ділянку вважають саме припинення права користування на неї попереднього користувача (відповідача по справі), а тому змушені звернутись до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Виклад позиції третьої особи. 19.08.2020 року Васіна В.В. , діючи на підставі довіреності в інтересах третьої особи, на електронну адресу суду, а 21.08.2020 року через канцелярію суду подала пояснення на позов. По суті пред`явлених позивачами вимог зазначила, що [PERSON] звернулась із заявою від 15.08.2019 №5862/0/94-19-СГ до Головного управління про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 13,88 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Головним управлінням відмовлено у задоволенні клопотання з наступних підстав: - відсутність згоди землекористувача, так як вказана земельна ділянка перебуває у постійному користуванні СВАТ «Обрій»; - невідповідність площі земельної ділянки, а саме 13,88 га, яка була зазначена у заяві з даними технічного паспорту КП «ХБТІ» ХОР складеного станом на 27.03.2017, в якому загальна площа земельної ділянки складає 9,3884 га. - відсутність клопотань інших власників нерухомого майна, а саме: [PERSON] якій належить частка розміром 26/100 та [PERSON] , якій належить частка розміром 24/100, оскільки, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній власності [PERSON] за зазначеною адресою перебуває лише 50/100 частки ферми. Крім того, зазначила, що позивачами в позовній заяві так само, як і в заяві до Головного управління від 15.08.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення та обслуговування молочнотоварної ферми, не обґрунтовано площу земельної ділянки розміром 13,88 га, оскільки відповідно до технічного паспорту КП «ХБТІ» ХОР, складеного станом на 27.03.2017 року, загальна площа земельної ділянки, на яку просять припинити право постійного користування відповідача, складає 9,3884 га. При вирішенні справи просили врахувати надані пояснення та розглянути справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 5-денний строк на усунення недоліків з дня отримання ухвали. 13.03.2020 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, після чого ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2020 року постановлено розгляд справи продовжити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Розгляд справи призначено на 17.06.2020 року. У час призначений для розгляду справи учасники не прибули. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.06.2020 року за ініціативою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне Управління Держгеокадастру у Херсонській області. Судове засідання відкладено на 27.08.2020 року. У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивачі не з`явилися, 27.08.2020 року представник позивачів [PERSON] , діючи на підставі довіреності та ордеру, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у заочному порядку, у раніше поданій заяві просив розглянути справу без участі позивачів та їх представників, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, представник відповідача не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його знаходження, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. 19.08.2020 року Васіна В.В. , діючи на підставі довіреності в інтересах третьої особи, на електронну адресу суду, а 21.08.2020 року через канцелярію суду подала пояснення на позов, у яких окрім іншого, просила справу розглянути без участі представника третьої особи з урахуванням наданих пояснень та матеріалів судової справи. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам - за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; Судом неодноразово здійснено виклик відповідача за зазначеною його адресою місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин неприбуття у судове засідання до суду також не надходило. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивачів на розгляд справи у їх відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити провести розгляд справи за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна індексний №221803664 від 27.08.2020 року: - [PERSON] є власником 50/100 молочнотоварної ферми за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, посвідченого 10.03.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Ларічевою Н.А.; - [PERSON] є власником 26/100 молочнотоварної ферми за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.04.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Ларічевою Н.А.; - [PERSON] є власником 24/100 молочнотоварної ферми за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.04.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Ларічевою Н.А.. 15.08.2019 року за вх. №5862/0/94-19-СГ [PERSON] звернулась із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення та обслуговування ферми приблизною площею 13,88 га. Листом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 13.09.2019 за вих. №5862/0-1866/0/95-19 [PERSON] повідомлено, що за інформацією Міжрегіонального управління Держгеокадастру у м. Херсоні та АРК, зазначена земельна ділянка перебуває в постійному користуванні СВАТ «Обрій» (державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001780). Крім того, у поданих для розгляду матеріалах відсутня згода землекористувача на вилучення земельної ділянки; відповідно до копії технічного паспорту КП «ХБТІ» ХОР складеного станом на 27.03.2017, в якому загальна площа земельної ділянки складає 9,3884 га, тому запропоновано позивачу надати обґрунтування її розмірів. У листі вказано, що для оформлення права користування земельною ділянкою необхідно звернутися з відповідними клопотаннями всім власникам нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці. За викладеного, у ГУ Держгеокадастру відсутні правові підстави задовольнити клопотання [PERSON] 10.05.2001 року СВАТ «Обрій» видано державний акт серії ІІ-ХС №001780 на право постійного користування землею, розташованою за адресою: [ADDRESS] , за яким відповідачу передано 1038,52 га землі в межах згідно з планом землекористування та додатками до нього №1-4, у тому числі земельну ділянку площею 13,88 га під МТФ. На замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на молочнотоварну ферму №б/н по вул. без назви в сел. Інженерне (Жовтневе), м. Херсон, станом на 27.03.2017 року, копія якого надана позивачами не містить у собі останніх сторінок з експлікацією земельної ділянки на якій розташована молочнотоварна ферма, власниками якої є позивачі. Відповідно до плану зовнішніх меж землекористування СВАТ «Обрій» та даних Публічної кадастрової карти України ферма, знаходиться в межах земельної ділянки № [NUMBER] площею 355,8771 га, що перебуває у постійному користуванні СВАТ «Обрій». Межі даної земельної ділянки встановлені на місцевості. Безпосередньо будівлі та споруди молочнотоварної ферми розташовані на земельній ділянці площею 13,88 га. Відповідно до інформації з ЄДРЮОФОПГФ СПАТ «Обрій» (код ЄДРПОУ 00861430) в стані припинення не перебуває. Позивачі надали суду заяву адресовану директору СПАТ «Обрій» Котлюби С.М. з проханням надати письмову, нотаріально посвідчену згоду на вилучення із постійного користування СПАТ «Обрій» частини земельної ділянки площею 13,88 га, необхідної під розміщення та обслуговування ферми, докази про отримання останнім цього листа або відмови від його отримання суду не надано. V. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються Цивільним кодексом України. Одним із способів захисту цивільного права є припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України). Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 ЗК України). Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч. 1 ст. 92 ЗК України). Згідно норм статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Тобто з аналізу вищезазначених норм випливає, що законодавець прямо пов`язує момент набуття права власності на нерухомість новим власником із моментом припинення землекористувачем права користування земельною ділянкою під нерухомістю. При цьому, відповідно до ч. 1 та ч. 5ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Ця норма прямо кореспондується зі ст. 141 ЗК України, яка чітко вказує на те, що набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду, розташовані на земельній ділянці, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, а не фактом припинення такого права. Тобто, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності або укладання договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України. Однак, право користування земельною ділянкою попереднього користувача слід припинити та набути (переоформити) власником будинку у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 статті 116 ЗК України)громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права па землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їм у користування. Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ч. 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Також, згідно з ч. 2 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частиною другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Частиною 2 статті 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, в тому числі, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Таким чином, судом встановлено, що для вирішення питань пов`язаних із передачею земельної ділянки в оренду із земель державної чи комунальної власності законодавством визначено певний порядок. Дослідивши матеріали справи, в межах наданих позивачами доказів та викладених учасниками справи доводів, судом встановлено, що позивач [PERSON] у визначений Законом спосіб звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення та обслуговування молочно-товарної ферми, що розташована за адресою: м. Херсон, селище Інженерне, площею 13,88 га. За результатами розгляду вказаної заяви, [PERSON] було надано відповідь у якій управління Держгеокадастру у Херсонській області повідомили останню про необхідність надати додаткові відомості для можливості розгляду питання про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою. З письмових пояснень представника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області вбачається, що позивачами, після отримання відповіді про неможливість надати дозвіл на розробку проекту землеустрою через відсутність необхідних документів, так і не було вчинено низку рекомендованих дій за відсутності яких порядок визначений законом для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення та обслуговування молочно-товарної ферми розташованої за адресою: м. Херсон, селище Інженерне не можна вважати дотриманим. Позивачами в ході розгляду справи також не надано доказів того, що [PERSON] та [PERSON] зверталися до повноважного органу з клопотанням для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивачами не приведена у відповідність площа земельної ділянки, судом також критично оцінюється наявний в матеріалах справи лист позивачів до землекористувача СГВАТ «Обрій» з проханням надати письмову згоду на вилучення із постійного користування СГВАТ «Обрій» частини земельної ділянки площею 13,88 га, оскільки таке звернення не містить доказів його отримання адресатом або відмови у отриманні такого звернення. Крім того, судом з матеріалів справи не встановлено незгоду та оскарження [PERSON] відмови Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні дозволу на розробку проекту землекористування щодо відведення в оренду земельної ділянки. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до законодавства яке регулює земельні і цивільно-правові відносити встановлений відповідний порядок для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду, разом з тим, [PERSON] звернувшись до органу виконавчої влади із відповідним клопотанням та отримавши рекомендації щодо надання належних документів для отримання такого дозволу, не виконали їх звернувшись до суду з позовом про припинення права постійного користування земельною ділянкою відповідачем, з огляду на те, що суд своїми рішеннями не може при вирішенні спорів підміняти державний орган наділений повноваженнями державного контролю в частині дотримання земельного законодавства, та приймати рішення які належать до компетенції та повноважень цього органу, а відомості про визнання дій чи рішень з цього питання незаконними чи неправомірними у матеріалах справи відсутні, суд вважає позов необґрунтованим з огляду на що у його задоволенні слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовляє то і відсутні правові підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: dismissed