Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з серпня 2003 року по листопад 2014 року, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, [PERSON] створила нову сім'ю. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року, місце проживання визначено разом з матір'ю, встановлено способи і порядок участі батька у вихованні дітей. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.12.2015 року на відповідача покладено аліментні зобов'язання. [PERSON] в березні 2016 року заявила позов до [PERSON], за яким просила змінити прізвище їх дітей з «[INFO]» на «[INFO]» та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Позов мотивований інтересами дітей та їх бажанням носити прізвище матері. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві та в додаткових письмових поясненнях і заявила, що небажання дітей носити прізвище батька викликане негідними діями останнього по відношенню до неї та дітей безпосередньо. Представник відповідача [PERSON] подала заперечення до позову, за якими просила в задоволенні позову відмовити, як такому, що суперечить інтересам дітей і такому, що необґрунтований доказами, а також просила розглядати справу без участі сторони відповідача. Представник Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації Ковальногова І.В. підтримала позов і пояснила, з посиланням на спостереження спеціалістів служби, що зміна прізвища дітей, в інтересах останніх, оскільки дозволить їм, за склавшихся обставин, самовизначитись відповідно з прив'язаностями до батьків, позбавитись певних психотравмуючих факторів, пов'язаних з поведінкою батька, як по відношенню до них так і до їх матері. Від відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника установи. Вислухавши учасників судового розгляду дослідивши надані докази суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню за таких підстав. За приписами ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене відповідно до закону у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ч.ч.3, 5 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору суд має з'ясувати: виконання своїх обов'язків обома батьками, інші обставини які в сукупності вказують на відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тобто інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору. Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив'язаності до членів її сім'ї (в тому числі вітчима) і т. д. Опитаний в судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив, що бажає змінити прізвище, через те, що батько ображає матір, розповсюджує про неї негативні надумані відомості, які стають відомими друзям, однокласникам, що в свою чергу призводить до насмішок, образ з їх боку. Свідок [PERSON] пояснила, що як вчитель помітила в поведінці учня [PERSON] зміни, а саме те, що він демонстративно не відкликається на своє прізвище, в ході бесіди з учнем вияснила, що він бажає, щоб його сприймали як «[INFO]». Такі зміни в поведінці дитини свідок пов'язала з негативом, що йде від її батька по відношенню до матері і дитини. Обставини розповсюдження відповідачем відомостей, що фактично ганьблять, принижують позивача підтверджені витягами з переписки відповідача в соціальних мережах Інтернету, в тому числі і з дітьми, їх вихователями, вчителями, батьками їх друзів, однокласників. При цьому, відповідач не обирає виразів по відношенню до позивача та до її нинішнього чоловіка, відноситься до них зневажливо, позиціонує їх виключно за прізвищами, які вказує з маленької букви, нагороджує їх явно образливими, і часто непристойними порівняннями, а їх поведінку непристойними епітетами, звинувачує їх в протиправній поведінці, та погрожує скорою фізичною розправою. До того ж, і в самих запереченнях до позову, хоч вони і підписані представником, містяться вказані негідні вислови щодо позивача та її поведінки від імені відповідача. На напружений (м'яко кажучи) характер взаємин сторін вказують факти відкритих кримінальних проваджень відносно сторін за взаємними обвинуваченнями, в тому числі і за ознаками кримінальних правопорушень проти життя та здоров'я особи. Все це безумовно не могло не відобразитись на психоемоційному стані дітей. Так, згідно висновку лікаря [PERSON] від 14.08.2014 року, [PERSON] на момент консультації напружений та надмірно агресивний, дитина перебуває під тиском батька, позбавлена власного погляду та думки, все що говорить дитина вона говорить словами батька. За висновками психолога від 12.01.2015р., діти бояться батька, знаходяться під його впливом, перебувають в пригніченому стані ведуть себе агресивно по відношенню до оточуючих в тому числі і до інших близьких родичів. Разом з тим, після того, як діти стали постійно проживати з матір'ю, лікарі-психологи відмітили позитивну динаміку в їх поведінці та психоемоційному стані ( відповідні дані наведені в рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2015р.), зокрема відмічено, що діти відкрито не проявляють агресію, легко йдуть на контакт, доброзичливі. Що стосується малолітнього [PERSON], то відповідачем не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що у нього тісний емоційний зв'язок з братом, він прагне походити на брата, копіює його поведінку. Крім того, судом, після опитування малолітнього [PERSON], було рекомендовано сторонам провести психологічне обстеження дітей. Таке обстеження було проведено 05.07.2016 року психологом Міського центру дитини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). За висновком психолога №47, емоційно-вольова сфера дітей характеризується стабільністю, врівноваженістю, та вираженою позитивною спрямованістю. У дітей чітко сформований образ родини, їм комфортно в даному родинному оточенні, де їх люблять та поважають. Виявлений міцний емоційний зв'язок з матір'ю, вона є для них центром безпеки, спокою, стабільності та комфорту. Діагностовано емоційну прихильність між собою та до вітчима [PERSON], якого хлопці вважають за батька. У ставленні до батька, [PERSON] та [PERSON] досить категоричні і їх рішення про зміну прізвища досить мотивоване. Тому, психолог прийшов до висновку, що зміна прізвища, не матиме травматичного впливу на психіку дітей. Доводи відповідача, що думка дітей щодо зміни прізвища сформована під тиском позивача та її нинішнього чоловіка, судом відхиляються, оскільки суперечать наведеним доказам. Поясненням малолітнього [PERSON], відібраними від нього в судовому засіданні, при розгляді цивільної справи про визначення місця проживання дітей надана належна оцінка в рішенні Апеляційного суду м. Києва, постановленого в цій справі. Тому, з аналізу наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що саме діти сторін свідомо бажають змінити своє прізвище, тим самим бажають визначити себе в новому родинному оточенні та певним чином дистанціюватись від негативу, що пов'язаний з розлученням сторін та негідною поведінкою батька по відношенні до матері і до них безпосередньо. Крім того, судом з огляду на надані докази встановлено, що відповідач, не зважаючи рішення судів, будь-якої участі в утриманні дітей не приймає, з дітьми безпосередньо не спілкується, і як наводилось вище у спілкуванні засобами зв'язку налаштовує дітей проти матері, та нової сім'ї, не надає дозвіл дітям для тимчасового виїзду за кордон з метою відпочинку та оздоровлення, на що вказують відповідні рішення суду. Посилання відповідача, на те, що дані рішення судів ним оспорюються, не можуть вказувати на те, що він належним чином переймається дітьми та приймає участь у їх вихованні. Наявність кримінальних проваджень відносно відповідача не можуть впливати на його відносини з дітьми. Інші доводи відповідача про те, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. За таких обставин, виходячи з того, що відповідач не надає згоду на зміну прізвища дітей, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених вище норм закону. Витрати понесені позивачем при зверненні до суду, за вказаного рішення, мають бути їй компенсовані відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved