Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], яка надійшла до суду 11 листопада 2016 року, уточнень до позову, усних пояснень позивача та її представника в судовому засіданні, 09 листопада 2015 року [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» уклали договір споживчого кредиту на підставі якого позивач отримала кредит у розмірі 6774,32 грн., з них 5691,40 грн. на придбання товару, 812,92 грн. на оплату страхового платежу. З метою якнайшвидшого виконання договору 27 січня 2016 року позивач здійснила проплату, якою погасила суму отриманого кредиту в повному обсязі. Для здійснення останнього платежу 27 січня 2016 року звернулась до касира ПАТ «УкрСиббанк» і їй було повідомлено про платіж у сумі 1361,60 грн. В березні 2016 року позивачу зателефонував працівник відповідача та повідомив, що вона має доплатити 500 грн. для остаточного погашення кредиту, оскільки попереднього платежу виявилось недостатньо. З цим не погодилась, оскільки попередньо сплатила ту суму, яку їй було названо 27 січня 2016 року іншим працівником банку, тому звернулась до головного офісу відповідача і їй 24 березня 2016 року повідомлено, що станом на день останнього платежу не доплачено 1,76 грн., відповідно дія кредитного договору не припинилась. Листом від 19 квітня 2016 року Хмельницьким відділенням банку позивачу надано аналогічну відповідь, що й від головного офісу, але не надано розрахунку сплати кредиту. В травні 2016 року позивач сплатила 1,76 грн., як того від неї вимагали в банку. Однак, в червні 2016 року позивач отримала лист в якому була позовна заява, складена не ПАТ «УкрСиббанк», а ТОВ Кредитексперес [PERSON]Ел.Сі, про стягнення з неї заборгованості за кредитом. Ці документи не містили підтвердження того, що відбулась зміна кредитора і право предявлення майнових вимог перейшло до іншого кредитора. Вважає, що її обовязок за кредитним договором є припиненим, оскільки повністю виконала свої кредитні зобовязання. Зокрема, згідно кредитного договору проценти за користування коштами не нараховувались, за управління кредитом нараховувалась лише сума комісії в розмірі 2,8% від суми кредиту, що включалась до суми платежу. Згідно графіку станом на 27 січня 2016 року сплатила 7341,60 грн. та повністю повернула отриманий кредит в сумі 6774,32 грн., включаючи і комісію, визначену графіком платежів, строк сплати яких настав, в розмірі 189,68 грн. - 09 грудня 2015 року, 189,68 грн. - 11 січня 2016 року (всього комісія 379,36 грн.). Тобто, станом на 27 січня 2016 року нею було сплачено 7341,60 грн., в той час як загальна сума отриманого кредиту становить 7153,68 грн., що на 187,92 грн. більше, тому кредит повністю повернула, це свідчить про належне виконання нею своїх зобовязань і будь-які додаткові платежі не можуть нараховуватись. Наступна комісія в сумі 189,68 грн. має сплачуватись 09 лютого 2016 року, однак 27 січня 2016 року кошти по кредиту позивач повністю сплатила, тому вважає, що така комісія не повинна нараховуватись. В разі, якщо комісія за третій місяць і мала нараховуватись, то могла бути нарахована лише з 12 січня 2016 року по 27 січня 2016 року, тобто лише за фактичне користування кредитом, отже за 15 днів. Якщо розмір комісії складав 189,68 грн. на місяць, то за 15 днів міг становити 94,84 грн. (189,68/30*15). Однак, враховуючи переплату в сумі 187,92 грн., то навіть в разі припущення нарахування комісії за час фактичного користування кредитом в січні 2016 року з 12 січня 2016 року по 27 січня 2016 року, позивач переплатила 93,08 грн. (187,92-94,84). Умови кредитування при укладенні договору для позивача не були надані для ознайомлення взагалі та не було вручено їх копію, а лише оприлюднені на інтернет-сайті та опубліковані в газеті. Це є порушенням, оскільки не була додержана письмова форма при укладенні договору, що свідчить про нікчемність таких умов. Відповідно особливий порядок дострокового погашення кредиту, який визначений у вказаних умовах кредитування і на який посилається відповідач, не може бути застосований. Спеціальна норма ч. 8 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача» беззаперечно передбачає право споживача достроково повернути споживчий кредит без будь-яких додаткових умов. Банк, отримавши всю суму боргу, яка була достроково погашена шляхом збільшення щомісячних платежів, не здійснив погашення боргу відповідно до суми платежу і всупереч вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача» не здійснив корегування кредитних зобовязань у бік зменшення. Посилаючись на ст.ст. 3, 12-15, 16, 20, 203, 215, 216, 509, 526, 598, 599, 1047, 1055 ЦК України, ст.ст. 1, 8, 11, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить визнати припиненими правовідносини за кредитними договором № 93162532000 від 09 листопада 2015 року у звязку з виконанням зобовязань за цим договором. В судовому засіданні представник ПАТ «УкрСибббанк» проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що в період з 09 листопада 2015 року по 22 грудня 2016 року між позивачем та банком існували правовідносини, які виникли з приводу укладеного договору про надання споживчого кредиту. Кредитний договір позивач підписала, з ним погодилась, будь-яких зауважень в момент підписання не висловлювала. Безпосередньо в кредитному договорі зазначено, що позивач погоджується з умовами, викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті банку, інформаційних стендах у приміщеннях установ банку та оприлюднені у газеті «Урядовий курєр» №117 від 03 липня 2014 року. Означені Правила, після підписання кредитного договору, є його невідємною частиною. У вказаних Правилах окремо передбачено спеціальну процедуру дострокового повного погашення кредиту. Відповідно до вказаної процедури позивач не зверталась до співробітників контакт-центру банку за відповідним номером телефону, який вказаний у кредитному договорі, для уточнення суми для повного дострокового погашення кредиту, а сума грошових коштів, що були внесені позивачем, була недостатньою для погашення кредиту на момент такого внесення. 22 грудня 2016 року право вимоги за кредитним договором відступлено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» за договором факторингу. Станом на 22 грудня 2016 року у позивача існувала заборгованість за кредитним договором в сумі 3207,21 грн., з них: за основним боргом 1,76 грн., заборгованість за процентами 0,09 грн., заборгованість за комісіями 3205,36 грн. Представник ТОВ Кредитексперес [PERSON]Ел.Сі в судове засідання не зявився, згідно поданих письмових заперечень просять розглядати справу у їх відсутність та відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що між товариством і позивачем ніколи не існувало будь-яких правовідносин, де б [PERSON] виступала споживачем. Між товариством та ПАТ «УкрСибббанк» 02 листопада 2015 року укладено договір про надання послуг, спрямованих на сприяння погашенню заборгованості боржників за кредитними договорами і ТОВ Кредитексперес [PERSON]Ел.Сі за дорученням банківської установи вчиняло юридичні дії щодо стягнення простроченої заборгованості з фізичних осіб, такі дії були вчинені в межах чинного законодавства. Представник ТОВ Фінансова компанія Профіт Капітал в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Вислухавши доводи осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками (ч. 1). Споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї частини, кредитодавець зобов'язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення. Споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує відсотки за користування кредитом та вартість всіх послуг, пов'язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом. Кредитодавцю забороняється відмовляти споживачу в прийнятті платежу у разі дострокового повернення споживчого кредиту. Кредитодавцю забороняється встановлювати споживачу будь-яку додаткову плату, пов'язану з достроковим поверненням споживчого кредиту. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає сплату споживачем будь-якої додаткової плати у разі дострокового повернення споживчого кредиту, є нікчемною (ч. 8). Так, 09 листопада 2015 року між [PERSON] (Позичальник) та ПАТ «Укрсиббанк» (Банк) укладено договір №93162532000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Згідно умов договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом (п. 2.1). Сума кредиту за договором становить 6774,32 грн. (п. 3.1). Кредит надається Позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 5961,40 грн. на придбання товару, в сумі 812,92 грн. на оплату страхового платежу (п. 3.3). Ціна товару складає 6961,40 грн. (п. 3.4). Позичальник зобовязується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до графіку платежів (додаток №1 до договору, що є його невідємною частиною), але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 09 листопада 2016 року (п. 3.6). Розмір ануїтетного платежу становить 755 грн. (п. 3.7). Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 9 числа (включно) згідно графіку платежів (додаток №1 до договору) (п. 3.8). Процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 0,00001% річних (п. 3.9). В додатку №1 до вказаного договору від 09 листопада 2015 року (Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту) вказано, що розмір щомісячної плати за користування кредитом протягом 11 місяців становить 755,00 грн., а у останньому місяці становить 745,48 грн., що в сумі складає 9050,48 грн. В свою чергу погашення основної суми кредиту здійснюється починаючи з 09 грудня 2015 року протягом 11 місяців рівними платежами в сумі 565,32 грн., а у останньому місяців розмір платежу становить 555,80 грн., що в сумі складає 6774,32 грн. При цьому, розмір комісії за управління кредитом становить 189,68 грн., що за 12 місяців складає 2276,16 грн. В додатку №1 до договору споживчого кредиту також обумовлено, що комісія за надання послуг з управління кредитом при отриманні (встановленні) та використанні кредиту становить 0,00% від суми кредиту, комісія за управлінням кредитом становить 2,80% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу). Із копій квитанцій, наданих позивачем [PERSON], вбачається, що вона сплатила в рахунок погашення заборгованості за наданим кредитом кошти: в листопаді 2015 року - 800,00 грн., 11 грудня 2015 року - 800,00 грн., 18 січня 2016 року - 680 грн., 27 січня 2016 року - 3700,00 грн., 27 січня 2016 року 1361,60 грн., що в сумі складає 7341,60 грн., а також 04 травня 2016 року ще 1,76 грн. Представником ПАТ «Укрсиббанк» не оспорюється, що вказані в наданих позивачем квитанціях суми дійсно були сплачені, про це також зазначено й у виписці за кредитним договором з 09 листопада 2015 року по 22 грудня 2016 року. Отже, [PERSON] отримала кредит 09 листопада 2015 року в сумі 6774,32 грн., який мала сплачувати протягом 12 місяців до 09 листопада 2016 року у визначеному графіком платежів розмірі. Станом на 27 січня 2016 року [PERSON] сплатила 7341,60 грн. Суд вважає, що позивач [PERSON] повністю сплатила суму кредиту в розмірі 6774,32 грн. та суми комісій в розмірі 477,26 грн. (за 09 грудня 2015 року в розмірі 189,68 грн., за 11 січня 2016 року в розмірі 189,68 грн., за період з 12 січня 2016 року по 27 січня 2016 року (16 днів) в розмірі 97,90 грн. (189,68/31*16)), тому станом на 27 січня 2016 року має місце переплата в сумі 90,02 грн. (7341,60-6774,32-477,26). За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] належним чином виконала свої зобовязання за кредитним договором. При цьому, комісію 09 лютого 2016 року позивач не повинна була сплачувати, оскільки вже станом на 27 січня 2016 року повністю виконала свої зобовязання за кредитним договором. Враховуючи вимоги ч. 8 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач [PERSON] без будь-яких додаткових умов мала право достроково повернути споживчий кредит, тому посилання представника ПАТ «УкрСибббанк» на існування у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків спеціально визначеної процедури дострокового погашення кредиту позичальником судом до уваги не приймається. Сукупність вказаних обставин дають суду підстави вважати позов обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, станом на час звернення з позовною заявою до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень. Тобто, ставка судового збору у даній справі становить 551,20 грн. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Отже, у відповідності до вимог вказаного Закону позивач звільнена від сплати судового збору. Із довідки від 22 лютого 2011 року вбачається, що позивач [PERSON] має першу групу інвалідності, тому й на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку із тим, що позивач звільнена від сплати судового збору з відповідачів має бути стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. по 183,73 грн. з кожного.

Outcome: approved