Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

з цивільним позовом до суду звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 2 292 575 грн. 01 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було украдено кредитний договір № 221/П/14/2008-840, згідно до якого позичальнику у тимчасове користування банк надав кредитні ресурси в сумі 124 320 доларів США, із розрахунку 13.99% на місяць строком з 16.07.2008 року по 10.07.2015 року. Банк виконав свої зобов'язання, та надав позичальнику готівку. У порушення умов договору [PERSON] зобов?язання по поверненню кредитних грошей не виконувала, що призвело до заборгованості, яка станом на 02.07.2014 року складає 2 292 575 грн. 01 коп. Крім цього 16 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] було уклалено договір поруки, відповідно до якого останні зобов?язалися відповідати з [PERSON] перед позивачем як солідарні боржники. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відлповідача [PERSON] [PERSON] під час розгляду справи проти позовних вимог заперечив, вважаючи їх безпідставними. Представник відповідача [PERSON] [PERSON]. у судовму засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовнизх вимог в частині стягненння заборгованості з [PERSON] як поручилеля, оскільки Банк у порушення законодавства не надсилав йому вимогу про повернення коштів. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні правові відносини: 16.07.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було украдено кредитний договір № 221/П/14/2008-840, згідно до якого позичальнику у тимчасове користування банк надав кредитні ресурси в сумі 124 320 доларів США, із розрахунку 13.99% на місяць строком з 16.07.2008 року по 10.07.2015 року; 16 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] було уклалено договір поруки, відповідно до якого останні зобов?язалися відповідати з [PERSON] перед позивачем як солідарні боржники Банк виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором та 16 липня 2008 року видав відповідачці кредитні ресурси в сумі 124 320 доларів США; Відповідно до умов договору, виклалених в п. 3 та п. 4 Відповідач зобов?язувався повертати кредит, сплачувати нараховані відсотки та плату за управління кредитом у валюті щомісяця, до 10 числа поточного місяця. [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконує, що призвело до заборговегості, яка станом на 02.07.2014 року складає 193 737.61 доларів США), із них: · непогашений кредит - 112 042. 28 доларів США; · несплачені відсотки - 47 705. 59 доларів США; · штраф за порушення строків сповернення кредиту та сплати відсотків - 12 432. 00 доларів США; · пеня за порушення умов кредитного договору 21 557. 74 длоларів США; Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню із наступних підстав: відповідно до положень ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Наведені вище обставини, у тому числі розмір заборгованості відповідача перед банком повністю підтверджуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовим доказами і по суті ніким не оспорюються. Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів юридичних осіб є примусове виконання зобов'язання в натурі, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов'язання та полягає в зобов'язанні вчинити певну дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. За змістом ст.ст. 610, 611, 612, 619, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що [PERSON] в порушення умов кредитного договору не виконала свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування ними та штрафних санкцій за порушення грошового зобов'язання, у зв'язку з чим у банку виникло право достроково вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] задовольнити. При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них солідарно з [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором із наступних підстав: Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Згідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктам 2 договору поруки до № 221/П/14/2008-840 від 16.07.2008 року, банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. Повідомлення, що направляються банком поручителю повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом ( за адресою, що вказана в договорі ) чи надана особисто поручителю. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належність та допустимість доказів визначаються ст. ст. 57-59 ЦПК України. Доказів на підтвердження направлення на адресу відповідачів - поручителів повідомлення з вимогою виконати зобов'язання, чи вручення такого повідомлення особисто [PERSON] та [PERSON] представниками банку суду не надано, тому суд в цій частині позовних вимог відмовляє. Згідно висновку постанови ВСУ від 02 липня 2014 р. №6-79цс14 незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України. Тому суму боргу, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у доларах слід перевести у гривню, що за курсом Національного Банку України станом на 02.07.2014 року становить 2 292 575. 01 гривень, в тому числі: · непогашений кредит - 1 325 841. 34 грн.; · несплачені відсотки - 564 519. 42 грн.; · штраф за порушення строків сповернення кредиту та сплати відсотків - 147 112. 85 грн.; · пеня за порушення умов кредитного договору 225 101. 40 грн. Розмір понесених позивачем судових витрат пов'язаних з пред'явленням позову та розглядом справи підтверджується наявними у справі письмовими доказами і відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 509, 510, 525, 526, 530, 533, 546 - 550, 553 - 555, 610 - 612, 623 - 625, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial