Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (далі ПАТ «ВБР») просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № IKAPNKOG.1580.001 від 11 жовтня 2010 року в розмірі 32284,14 грн., посилаючись на те, що 11 жовтня 2010 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNKOG.1580.001. Відповідно до п.п.7.1-7.9.2 кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 77200,00 грн. на придбання автотранспорту, строком до 10.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 0,000082% на місяць, а відповідач зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п. 7.1 кредитного договору. Згідно зі статтями 526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Банк виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору № IKAPNKOG.1580.001 від 11 жовтня 2010 року у повному обсязі. Однак, відповідач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконує, а саме: Відповідно до п.7.1 кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати проценти щомісяця, з 1-го по 10-е число кожного місяця. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно з п. 7.4 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач припинив сплату процентів, у зв'язку з чим, прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 19.02.2015 року становить 410,71 грн. Відповідно до п.7.1,7.2 кредитного договору позичальник погашає кредит згідно графіку погашення, який є невід'ємною частиною кредитного договору, кожного поточного місяця. Але, відповідач припинив погашати основний борг, у зв'язку з чим станом на 19.02.2015 року прострочена заборгованість по сплаті кредиту становить 12869,85 грн. Відповідно до п.7.1 кредитного договору, позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних коштів в розмірі 1,00% від суми кредиту по договору, щомісяця. Але, відповідач припинив сплачувати комісію, так станом на 19.02.2015 року заборгованість по сплаті комісії становить 7720,00 грн. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк має право нараховувати позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Так, станом на 19.02.2015 року сума пені становить 832,09 грн. Таким чином, згідно розрахунку заборгованості станом на 20.02.2015 року, загальна заборгованість відповідача по кредитному договору № IKAPNKOG.1580.001 від 11 жовтня 2010 року становить 32284,14 грн., а саме: · поточна заборгованість по тілу кредиту - 10451,18 грн.; · прострочена заборгованість по тілу кредиту - 12869,85 грн. · поточна заборгованість за процентами - 0,01 грн. · прострочена заборгованість за процентами - 410,71 грн. · заборгованість по комісії - 7720,00 грн. · сума пені 832,09 грн. Представник позивача ПАТ «ВБР» Горячих Я.О. у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ПАТ «ВБР» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВБР» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNKOG.1580.001 згідно якому банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № 2600100058101 у АТ АСТРА Банк, МФО 380548, ЄДРПОУ 32581472, ЧП «Лада Транс» на строк з 11 жовтня 2010 року по 10 жовтня 2015 року включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 77200,00 грн. на наступні цілі: придбання авто 77200,00 грн. зі сплатою за користування кредитом: · відсотків у розмірі 0,000083% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом; · щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,00% від суми кредиту, щомісяця в період сплати. Періодом сплати вважати період з «01» по «05» число кожного місяця (а.с. 13-18). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, що підтверджується розпорядженням від 11.10.2010 року (а.с.19). Відповідно до п.п. 2.2.2,2.2.3,2.2.4 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.2.3.1,2.3.2,2.3.3,2.3.4,3.1,3.2,7.1,7.4 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Сплатити банку винагороду згідно п.п.3.7,6.2,7.1 даного договору. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що виплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 2059,00 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів. Відповідно до п.7.4 кредитного договору згідно ст..212 ЦК України при порушенні позичальником зобов'язань по непогашенню кредиту, передбачених п.п.1.1,2.2.4, 2.3.8 даного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4.1 кредитного договору при порушенні позичальником кожного із зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2,2.2.3,7.1 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Станом на 20.02.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 32284,14 грн., яка складається з наступного: - поточна заборгованість по тілу кредиту - 10451,48 грн.; - прострочена заборгованість по тілу кредиту - 12869,85 грн.; - поточна заборгованість за процентами - 0,01 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 410,71 грн.; - заборгованість по комісії - 7720,00 грн.; - сума пені 832,09 грн. (а.с. 22-31). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до 2.3.4 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, у т.ч. при порушенні цільового використання коштів, банк, на власний розсуд, має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому згідно ст.ст.212,611,651 ЦК України, по зобов'язаннях строк виконання яких не наступив, строки вважаються, що наступили в зазначеному в повідомленні дату. Повідомленнями від 17.12.2013 року № 6974, від 14.01.2014 року № 311 позивач повідомив відповідача щодо порушення термінів виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.9,7,8,6). 02 червня 2014 року позивач надіслав відповідачу вимогу сплати, в якій повідомив про зміну умов договору з вимогою дострокового повернення кредиту, сплати винагороди та відсотків за його користування та виконання інших зобов'язань, передбачених кредитним договором в строк до 27 червня 2014 року (а.с.5). За таких обставин, суд вважає необхідним, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № IKAPNKOG.1580.001 від 11 жовтня 2010 року в загальному розмірі 32284,14 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 322,84 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved