Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 19396,33 грн. за кредитним договором б/н від 04.03.2013 року, яка складається з такого: - 8304,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 2877,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4982,55 грн. заборгованість по комісії; - 3232,39 грн. штраф, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11615,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 20.01.2016 року має заборгованість 19396,33 грн., яка складається з такого: - 8304,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 2877,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4982,55 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 3232,39 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Представник позивача у судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засіданні не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 березня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] з метою створення благоприємних умов для виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № SAMDN34000007058358 від 05.05.2006 року (в подальшому Договір № 1), а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) (а.с. 7-31). Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 11615,55 грн. на строк 26 місяців з 04.03.2013 року по 31.03.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 11615,55 грн. у обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені у заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 421,41 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.03.2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача на Генеральній Угоді. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно із цією статтею ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди у відповідності до ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше чим на 31 день, за зобовязаннями, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується на 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3232,39 грн. Станом на 20 січня 2016 року [PERSON] має загальну заборгованість за кредитом у розмірі 19396,33 грн., яка складається з такого: 8304,28 грн. заборгованість за кредитом; 2877,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4982,55 грн. заборгованість за пенею та комісією, 3232,39 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної Угоди. (а.с.4-5). Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки - штрафу у розмірі 3232,39 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у [INFO], яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки - штрафу у розмірі 3232,39 грн. за кредитним договором б/н від 04.03.2013 року. Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 4982,55 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Таким чином, без врахування нарахованої пені та комісії, а також штрафу, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором б/н від 04.03.2013 року становить 11181,39 грн., та складається з такого: 8304,28 грн. заборгованість за кредитом; 2877,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.03.2013 року у загальному розмірі 11181,39 грн. Тож, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: partial