Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 21.02.2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить звільнити [PERSON] від обов`язку утримувати [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18.04.2003 року № 2-3220 [PERSON] визнано недієздатним. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 20.02.2008 року за заявою [PERSON] , встановлено опіку над недієздатним [PERSON] , та призначено для нього опікуна [PERSON] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29.03.2001 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку починаючи з 14.02.2001 року безстроково. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19.06.2003 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на додаткові витрати по утриманню сина [PERSON] аліменти у розмірі по 25 % всіх видів його доходів, починаючи з набрання рішенням законної сили безстроково. Рішення набрало законної сили 20.07.2003 року. Тобто, починаючи з 2003 року з позивача на утримання [PERSON] стягувались аліменти по двом виконавчим листам за вищезазначеними рішеннями суду та становили 1/2 частину його доходів. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2019 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.03.2001 року до розміру 1/8 частин доходу щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили - довічно; зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19.06.2003 року до розміру 1/8 частин доходу щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили - довічно. Позивач є інвалідом І групи підгрупа Б та пенсіонером по інвалідності. Єдиним доходом позивача є пенсія по інвалідності, яка станом на 01 січня 2020 року складала 1512 гривень 50 копійок. Інших джерел доходу у позивача не має. Практично вся пенсія у позивача витрачається на лікування. Має обмежену фізична активність, пересувається лише за допомогою інвалідного візка, який потрібно замінювати кожні 2 роки за вимогою Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №1 Суворовського району. Також, позивач потребує проходження лікування кожні пів року за станом здоров`я, але не має на це фінансової можливості. Втрата працездатності позивача, наявні в нього тяжких хронічних захворювань та потреба в постійному лікуванні, на яке потрібно багато коштів змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суд Херсонської області від 19.03.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків. 21.04.2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 22.04.2020 року. Ухвалою Херсонського міського суд Херсонської області від 24.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.05.2020 року. У час призначений для розгляду справи 19.05.2020р., 10.06.2020р., 25.06.2020 р., 11.08.2020 року позивач не з`явився, представник позивача не заперечував проти розгляду справи без участі позивача. Інші учасники справи в судові засідання у час призначений для розгляду справи не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Ухвалою Херсонського міського суд Херсонської області від 25.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.08.2020 року. У судове засідання позивач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Представник позивача у письмовій заяві не заперечував проти розгляду справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи та ухвалення судового рішення при заочному розгляді справи. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відому суду електронну адресу, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З поштового повідомлення №7300307592869 та №7300336567539, які повернулося на адресу суду за закінченням терміну зберігання, вбачається, що відповідач [PERSON] позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження від 24.04.2020 року не отримав та до поштового відділення для отримання кореспонденції суду не звернувся.. Отже, у встановлений судом в ухвалі від 24.04.2020 року строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав, у судові засідання, у тому числі і призначене на 11.08.2020 року відповідач повторно не з`явився. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є пенсіонером по інвалідності, 1 грп. загального захворювання з 25.10.2018 року довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим ПФ України (серія ААК №616700). Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2019 року у справі №766/149/19 позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволено в повному обсязі. Зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.03.2001 року по справі 2-1468 про стягнення 1/4 суми доходів з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) на утримання [PERSON] , [INFO] до розміру 1/8 частини його доходу щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили довічно; зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19.06.2003 року по справі №2-3622 про стягнення 1/4 суми доходів з [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) на утримання [PERSON] , [INFO] , до розміру 1/8 частини його доходу щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили довічно. Як на підставу зменшення розміру стягуваних аліментів [PERSON] вказує, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я необхідністю постійного лікування в умовах стаціонару значну частину свого заробітку, який складає пенсія, він змушений витрачати на ліки. Судом враховано, що від дня присудження аліментів стан здоров`я позивача значно погіршився, він є інвалідом 1 групи потребує стаціонарного лікування, та будь-яких доходів окрім пенсії за інвалідністю він не отримує. Заочне рішення набрало законної сили 03.09.2019 року. З довідки про доходи №5878968836881614, виданої 12.02.2020 року ГУ ПФУ в Херсонській області вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Херсонському об`єднаному управління ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію по інвалідності, за період з серпня 2019 року по січень 2020 року всього отримано пенсії у розмірі 7125,00 грн. Згідно довідки Міської МСЕК №1 серії 12АА №853275 від 03.09.2018 року [PERSON] є інвалідом першої підгрупи Б, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена безстроково. Рекомендовані заходи, щодо відновлення працездатності «Д» нагляд, лікування у невролога, терапевта, кардіолога, гастроентеролога. Позивачу встановлена індивідуальна програма реабілітації інваліда №530. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за параметрами пошуку: [PERSON] станом на 18.12.2019 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань записів не знайдено. Згідно довідки виданої 09.08.2018 року КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» вбачається, що [PERSON] з 02.08.2018 року по 09.08.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні ОКН. Згідно висновку допплерехокардіографії, зробленої 01.08.2018 року КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського», [PERSON] 1960 р.н. страждає на афтокардіосклероз; дилетацію усіх порожнин серця, зниження скорочувальної функції міокарду МИ; порушення локальної скорочувальної функції (гіпопілезія) в області 3 СМИ; помірна гіпертрофія МШП. [PERSON] періодично знаходиться на Стаціонарному лікуванні у КЗ «ХМКЛ ім. О.С. Лучанського», що підтверджується випискою №01243 з медичної карти стаціонарного хворого, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №9261 (хірургічне відділення), епікризом виписним №8468 (відділення ОКН та інтервенційної радіології з РХБ), випискою №07756 із медичної картки стаціонарного хворого, медичною картою стаціонарного хворого №11050 (пульмотерапевтичне відділення) (а.с. 17-22). Копіями чеків, які містяться у матеріалах справи, підтверджено, що позивач несе витрати на лікування (а.с. 14-16). ІV. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. За приписами ч. 3 ст. 51 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Матеріальне становище і сімейний стан особи, зобов`язаної надавати утримання, та особи, яка одержує аліменти, не є незмінними чинниками, оскільки аліментні правовідносини, як правило, існують тривалий час. Внаслідок того, що матеріальне становище і сімейний стан осіб, зобов`язаних до сплати аліментів, і осіб, на користь яких вони стягуються, можуть протягом часу існування аліментного зобов`язання змінюватися, закон передбачає, що за позовом кожної з зазначених осіб суд має право змінювати встановлений розмір аліментів або звільняти певних осіб від їх сплати. Сімейне законодавство України виділяє наступні обставини, які зумовлюють звільнення від сплати аліментів, що виникли на підставі рішення суду: -досягнення дитиною повнолітнього віку та повної дієздатності, адже згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; -усиновлення дитини іншою особою; -у разі виникнення ситуації, внаслідок якої суд визнає, що людина, яка потребує отримання аліментів, відновила свою працездатність або перестала потребувати грошових виплатах; -вступ людини, яка потребує отримання аліментів, в новий шлюб, тим самим появу іншого способу матеріальної допомоги; смерть людини, яка зобов`язана виплачувати аліменти або смерть людини, якій ці аліменти виплачуються. Особа, яка сплачує аліменти, може звернутися до суду з позовною вимогою про зменшення їх розміру або про звільнення її від сплати у тих випадках, коли істотно погіршилось її матеріальне становище чи змінився сімейний стан або покращились матеріальне становище або сімейний стан стягувача аліментів. Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При цьому, судом відзначається, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок суду звільнити платника аліментів від аліментних зобов`язань та при вирішенні аналогічних спорів суд повинен виходити перш за все з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Звертаючись до суду з позовом платник аліментів [PERSON] зазначив, що втрата працездатності, наявні в нього тяжкі хронічні захворювання та потреба в постійному лікуванні, на яке потрібно багато коштів є підставою для звільнення від обов`язку утримувати дитину. Судом, в свою чергу, відзначається, що тяжка хвороба є оціночним поняттям. У законодавстві відсутній чіткий перелік тяжких хвороб. Наявність тяжкої хвороби може бути підтверджена довідкою лікувального закладу. Матеріалами справи підтверджено, що позивачу встановлена безстрокова перша «Б» група інвалідності за загальним захворюванням. Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 року №2961- IV перша група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від міри втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягів потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді. До підгрупи Б першої групи інвалідності належать особи з високою мірою втрати здоров`я, значною залежністю від інших осіб у забезпеченні життєво важливих соціально-побутових функцій і які частково здатні до виконання окремих елементі самообслуговування. Разом з тим, суд вважає, що обставини, якими обґрунтовує позивач позов звернувшись до суду у цивільній справі, що розглядається, вже були досліджені у справі №766/149/19 та лягли в основу ухвалення заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2019 року, яким зменшено розмір аліментів, які стягувалися на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.03.2001 року по справі 2-1468 про стягнення 1/4 суми доходів з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) на утримання [PERSON] , [INFO] до розміру 1/8 частини його доходу щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили довічно; зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19.06.2003 року по справі №2-3622 про стягнення 1/4 суми доходів з [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) на утримання [PERSON] , [INFO] , до розміру 1/8 частини його доходу щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили довічно. Крім того, суд зауважує, що надані довідки, як докази тяжкого захворювання, що містяться в матеріалах справи, отримані у 2018 році, вже були предметом дослідження та оцінки при вирішенні у судовому порядку питання про зменшення розміру стягуваних аліментів із позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що з часу ухвалення заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2019 року обставини, які послугували підставою для ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів присуджених до стягнення з позивача змінилися у розумінні ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є недоведеними, у зв`язку із чим законні підстави для задоволення позовних вимог у суду відсутні. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням того, що позивач ( інвалід І групи) та відповідач (який є опікуном недієздатної особи), від сплати судового збору у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed