Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Іванківський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду з позовом до Іванківської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] про визнання незаконними дії та скасування розпорядження Іванківської РДА від 16.12.2011 року № 1268, визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я [PERSON] В обґрунтування позову позивач зазначає, що Іванківською міжрайонною прокуратурою Київської області на підставі п. 2 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням інформаційного листа про організацію представницької діяльності прокуратури Київської області у сфері використання і охорони земель резервного фонду та рекреаційного призначення № 05/4-35 вих-47 окв-15 від 06.02.15, який надійшов до міжрайпрокуратури 18.02.15, вивчено дотримання вимог земельного законодавства, та встановлено порушення на території Кухарської сільської ради Іванківського району Київської області під час передачі громадянам земель у власність за рахунок резервного фонду. Так, розпорядженням Іванківської районної державної адміністрації № 949 від 23.09.11 надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за межами населених пунктів за рахунок земель запасу (землі сільськогосподарського призначення - багаторічні насадження) Кухарської сільської ради. В подальшому, розпорядженням Іванківської районної державної адміністрації № 1268 від 16.12.11 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів за рахунок земель запасу Кухарської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження 17.02.12 [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322200001003508. До передачі у власність [PERSON] вказана земельна ділянка відповідно до державного акта на право постійного користування землею та рішення Кухарської сільради народних депутатів Іванківського району Київської області належала до земель резервного фонду КСП «Перемога». Водночас, передача земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», виходячи з наступного. Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.90 сільські і селищні ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місцерозташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Згідно з ч. 1,9, 10 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Згідно довідки управління Держкомзему у Іванківському районі № 10-1002-0.3-1822/2-15 від 06.05.15, викопіювання з формування меж Кухарської сільської ради, земельна ділянка площею 2,0 га, яка передана у власність відповідачу для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Кухарської сільської ради і відноситься до земель резервного фонду. Водночас, згідно листа Кухарської сільської ради № 02-24/215 від 08.05.15, який надійшов до міжрайпрокуратури 15.05.15 за № 1125вх-15, [PERSON] не є членом КСП «Перемога», не зайнятий у соціальній сфері с. Кухарі та не проживає на території Кухарської сільської ради. Відповідно до п. 7 указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.95 установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Тобто, земельним законодавством встановлено, що за рахунок земель резервного фонду виділяються земельні ділянки виключному переліку осіб, а саме громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Таким чином, землі резервного фонду передані особі, яка не відноситься до соціальної сфери життя села, та не є членом КСП і навіть не проживає у цьому населеному пункті. Прокурор вважає, що такими діями відповідачів порушено інтереси держави, адже з державної власності протиправно вибула земельна ділянка, яка не могла бути передана у власність, оскільки відноситься до земель резервного фонду, і в даному випадку надання таких земель у власність суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України. Враховуючи, що прокурор про вказане вище порушення інтересів держави дізнався лише 15.05.15 з листа Кухарської сільської ради № 02-24/215, а згідно із приписами ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, таким чином, виходячи з приписів вказаного Закону, на день звернення позивача до суду строк позовної давності не сплив. У судовому засідання прокурор Марков О.В. позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві, а саме: визнати незаконним та скасувати розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 23.09.11 № 49 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність»; визнати незаконним та скасувати розпорядження Іванківської районної державної адміністрації від 16.12.11 № 1268 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 17.02.12, виданий на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером [NUMBER], нго якої складає 22 939 грн. 34 коп., який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322200001003508. У судове засідання з'явилися представник відповідача - Іванківської районної державної адміністрації Київської області, представник відповідача [PERSON] - [PERSON]., представники третіх осіб Покропивний В.Ф. та Дудар Г.В. Представник відповідача, Іванківської районна державна адміністрація Київської області, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила в їх задоволені відмовити. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю, [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував та просив в задоволені позову прокурора відмовити. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача [PERSON] за довіреністю, [PERSON] повідомив суду наступне. Відповідно до п. б ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Пунктом 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Згідно ч. 10 ст. 25 ЗК України резервний фонд перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Таким чином, на час винесення розпорядження Іванківською районною державною адміністрацією № 1268 від 16.12.2011 року, передана [PERSON] земельна ділянка входила до резервного фонду земель за межами населеного пункту, а вирішення даного питання входило до компетенції Іванківської РДА. Крім того, [PERSON], зазначив, що відповідно до ст.ст. 140, 143 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для примусового припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відсутня така підстава як скасування рішення органу, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні представник третьої особи Дудар Г.В. пояснив суду, що сади їм, як СГВК «Перемога», не належали ніколи і не належать, ними розпоряджалась РДА. У 2011 році до них звернувся [PERSON] із заявою про членство. Після вступу до СГВК «Перемога», [PERSON] звернувся із заявою про виділення йому 2 га землі для ведення особистого селянського господарства. Після цього вони звернулись до РДА з відповідною заявою про виділення та передачу 2 га землі для [PERSON] За результатами розгляду заяви, [PERSON] було виділено 2 га землі із земель запасу. У судовому засіданні представник третьої особи Покропивний В.Ф., пояснив суду, що резервний фонд формувався для людей, які після 1995 року прибували до села працювати. Ці люди мали право на отримання 2 га землі із земель резервного фонду для ведення особистого селянського господарства. Переважне право на отримання земель мали люди, які були зайнятті у соціальній сфері. Крім того зазначив, що за останні три роки заяв на виділення земельних ділянок працівникам соціальної сфери не було, а взагалі, за заявами 140 осіб із соціальної сфери, було виділено 170 га земель. Суд, вислухавши пояснення прокурора, заперечення представників відповідачів Іванківської РДА, [PERSON], представників третіх осіб, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з підстав викладених вище. Щодо вимоги про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки відповідачів, дана вимога є неправомірною, оскільки ст. 140 ЗКУ передбачає виключний перелік підстав позбавлення права власності, серед яких відсутня така підстава як скасування рішення органу, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним. Отже, такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, ЗК України не передбачено. Крім того п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 не містить вичерпний перелік осіб, яким можуть бути надані земельні ділянки із резервного фонду, там мова йде про осіб, які мають переважне право. Оскільки жодних доказів про те, що хтось мав переважне перед [PERSON] право на отримання даної земельної ділянки, суду не надано, суд не вбачає в розпорядженнях Іванківської РДА № 49 від 23.09.11 та № 1268 від 16.12.11 порушень законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed