Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 28.04.2021 року представник позивача діючи в інтересах МТСБУ подав до суду позовну заяву до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача МТСБУ завданні збитки в порядку регресу у розмірі 38094 грн. 28 коп. та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача у розмірі 2270,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.11.2019 року приблизно о 07:20 на автодорозі М-12 Стрий - Тернопіль Кропивницький - Знам`янка на 699 км. + 100 м., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортному засобу «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER] , завдано механічних пошкоджень, а власнику автомобіля матеріального збитку. Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2020 року винним у ДТП визнано відповідача. Оскільки на дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] 13.11.2019 року повідомив позивача про ДТП та звернувся з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 27.11.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Polo» д.н.з. [NUMBER] склала 40\~872, 84 грн. На підставі Наказу №3512 від 27.03.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 37\~084, 28 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1\~010, 00 грн. Таким чином, посилаючись на положення ст. 1191 ЦК України та ст. 13, 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 38\~094, 28 грн. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення зазначених у ній недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 12.07.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 15.09.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. [PERSON] є власником автомобіля Volkswagen Polo, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] з 11.04.2012 року, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2020 року у справі №390/1625/19 встановлено, що 12.11.2019 року приблизно о 07:20 на автодорозі М-12 Стрий - Тернопіль Кропивницький - Знам`янка на 699 км. + 100 м., [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes Benz, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив виїзд та зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушено вимоги п.п. 2.3 (б), 11.3 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. За фактом ДТП [PERSON] складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, за змістом якого встановлено, що [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем [PERSON] . 13.11.2019 року [PERSON] подав до МТСБ України заяву про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП від 12.11.2019 року. Звітом №SOS_-64534 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 27.11.2019 року встановлено, що вартість (розмір) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу VW Polo Sedan 1/6 MT Trendline, р.н. [NUMBER] складає 40\~872, 84 грн. Відповідно до наказу №3512 від 27.03.2020 року та платіжного доручення №1477097 від 01.04.2020 року МТСБ України здійснило виплату [PERSON] у розмірі 37\~084, 28 грн. Відповідно до рахунку на оплату №3932 від 16.112.2019 року та платіжного доручення №130048 від 08.01.2020 року МТСБ України здійснило оплату аваркома (експерта) по справі №64534 на суму 1\~010, 00 грн. 31.03.2020 року МТСБ України направило відповідачу претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка добровільно [PERSON] виконана не була. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 39 п. 39.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону №1961-IV. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки ( п.26 вищезазначеної постанови). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відтак, встановивши, що постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.01.2020 року, яка відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення у справі що розглядається, винним у скоєній 12.11.2019 року ДТП визнано [PERSON] , відповідальність якого не була застрахована, позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідача, власнику автомобіля Volkswagen Polo, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] з 11.04.2012 року, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного доручення №1029139 від 16 квітня 2021 року позивачем сплачено 2 270, 00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved