Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Золочівська місцева прокуратура Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернулась до суду в інтересах держави в особі Львівської міської ради із позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи Комунального закладу Львівської міської ради «Комунальна 8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним провадженням (злочином) витрат на лікування, понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що вироком Перемишлянського районного суду від 21.03.2016 року у справі №449/136/16-к визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном 3 (три) роки. Внаслідок неправомірних дій [PERSON], потерпілому [PERSON], змушений був знаходитись на стаціонарному лікуванні в Комунальній 8-мій міській клінічній лікарні м. Львова у реанімаційному та хірургічному віділеннях з 18.11.2015 року по 07.12.2015 року. Згідно калькуляцією коштів, проведеною Комунальною 8-мою міською клінічною лікарнею м. Львова, витрати понесенні на лікування потерпілого становлять 6943,07 гривень. Прокурор Поліщук Р.А. в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. В судовому засіданні представник Львівської міської ради [PERSON] позов підтримав, просив такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Перемишлянського районного суду від 21.03.2016 року у справі №449/136/16-к визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном 3 (три) роки. (а.с.7-9). Як вбачається із вищевказаного вироку, [PERSON] 18.11.2015 року біля 18.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на подвір'ї господарства [PERSON] що в с. Великі Глібовичі по вул. Тимошенка, 162, Перемишлянського району, Львівської області, де він проживає. Під час суперечки, яка виникла на грунті неприязних сімейних відносин із братом [PERSON], яка переросла в бійку, з метою спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, що унеможливило б надання спротиву з боку потерпілого, наніс останньому удар кулаком правої руки в область грудної клітки спереду [PERSON], чим спричинив йому двобічний розрив легень з поступленням повітря у плевральні порожнини, які згідно висновку судово-медичної експертизи №530/15 від 11.12.2015 року відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Після чого, [PERSON] продовжуючи свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, пішов до приміщення кухні, в якій він проживає, взяв кухонний ніж з яким зайшов в приміщення стодоли, яке знаходиться в цьому ж господарстві, де в цей момент перебував [PERSON] та умисно наніс останньому один удар ножом в область живота, чим спричинив йому поєднану травму тіла у вигляді проникаючого поранення живота з ушкодженням печінки, реберної дуги справа, мечовидного паростку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №530/15 від 11.12.2015 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Як вбачається з листа №988 від 06.07.2016 року Комунальної восьмої міської клінічної лікарні м. Львова, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 18.11.2015 року по 07.12.2015 року (а.с.10). Згідно калькуляцією коштів, проведеною Комунальною 8-мою міською клінічною лікарнею м. Львова, витрати понесенні на лікування потерпілого становлять 6943,07 гривень. (а.с.10) Згідно ст.1206 ЦК України особа, що вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Окрім того, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розмір фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Частиною 4 ст.61 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування, і передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Таким чином, суд приймає до уваги, як належні та допустимі покликання позивача на те, що оскільки [PERSON] визнано винним у вищевказаному кримінальному провадженні, то останній зобовязаний відшкодувати в користь Комунальної восьмої міської клінічної лікарні м. Львова витрати в розмірі 6943,07 гривень, понесені закладом на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.89 Бюджетного Кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров'я. Відповідно до ч.3 ст.110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Відповідно до п. п. 2, 6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, також у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. На органи прокуратури, відповідно до п.2 ст.121 Конституції України та ст.45 ЦПК України покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.2 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»). Комунальна восьма міська клінічна лікарня м. Львова є комунальним закладом, засновником якого є Львівська міська рада. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підставними та такими, що підлягають до задоволення, що підтвердилось в судовому засіданні та наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені повністю, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved