Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

З зазначеним позовом [PERSON] звернулась в суд 03.04.2018 року, у якому, з урахуванням змінених позовних вимог, остаточно просила визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]; зобовязати Любомльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести до актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON], як батька, залишивши прізвище дитини «Терещук»; стягнути з [PERSON] аліменти на малолітню [PERSON] в розмірі 850 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2018 року до повноліття дитини.\~ Такі вимоги позивач обґрунтувала тим, що з січня по листопад 2015 року вона проживала разом з відповідачем [PERSON] без укладення шлюбу, вони вели спільне господарство та 19 серпня 2015 року у них народилась дочка [PERSON]. Оскільки дитина народжена не в шлюбі, у свідоцтві про народження запис про батька дитини вчинений з її слів «Терещук Сергій Олександрович». Приблизно в грудні 2015 року відносини з відповідачем погіршились, стосунки між собою вони розірвали та останній будь-якого контакту з нею та дитиною не підтримує, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. На її звернення щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не реагує, зустрічей уникає та зареєструвати своє батьківство в органах РАЦСу відмовляється, у звязку із чим вона звернулась в суд з даним позовом. Учасники справи в підготовче засідання не зявились. \~ \~ \~ \~Сторони подали в канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач, крім цього, вказав про визнання позову [PERSON], а саме визнання свого батьківства щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення з нього на її утримання аліментів в сумі 850 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Аналогічну позицію щодо визнання батьківства відповідач також висловив у поданому суду відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Любомльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану будь-яких заяв чи клопотань щодо суті позову чи процедури розгляду не подала, про причини неявки в підготовче засідання не повідомила. За таких обставин, розгляд справи здійснювався у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України,\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~З копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ №241197, виданого повторно Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 15.11.2016 року, встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України від 08.05.2018 року за №00020094544 стверджено, що відомості про батька дитини - [PERSON], [INFO], в актовому записі про народження записані за правилами ч.1 ст.135 СК України: за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~У позовній заяві позивач вказала на її спільне проживання з відповідачем у цивільному шлюбі з січня по листопад 2015 року та народження у цей період у них дочки - [PERSON]. \~ \~ \~ \~В особисто поданій суду заяві, а також у відзиві, відповідач визнав факт свого батьківства по відношенню до [PERSON], [INFO], тим самим визнав наведені позивачем у позовній заяві доводи та обставини з даного приводу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України,\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~ \~ \~Будь-якого сумніву в добровільності визнання відповідачем позову у суду не виникає, як і в достовірності досліджуваних судом обставин. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яку 19 серпня 2015 року народила позивач [PERSON] В силу ст.ст.121, 134 СК України, визнання батьківства за рішенням суду має наслідком внесення відповідних змін у актовий запис про народження дитини щодо даних про батька. Судом також встановлено, що дитина перебуває на повному утриманні матері позивача [PERSON] За змістом ст.180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 цього Кодексу,\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Виходячи з наведених норм, відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачем. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3 1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Судом встановлено, що дитині сторін виповнилось 2 роки. Згідно Закону України від 07.12.2017 року №2246-VІІІ «Про державний бюджет на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня 2018 року - 1559 грн., з 1 грудня 2018 року - 1626 грн. З доданих до відзиву доказів встановлено, що відповідач ніде не працює та має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Разом з цим, аналіз наявних у справі доказів та зміст позовної заяви дає підстави вважати, що відповідач є особою молодого віку, працездатний та будь-яких протипоказань до роботи не має, тому спроможний виконувати свій батьківський обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей. Щодо визначеного позивачем розміру аліментів на дитину у 850 грн., то виходячи з принципу рівності батьківського обовязку утримувати дітей до їх повноліття та визначеного на 2018 рік розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років, а також того, що відповідач є працездатною особою віком 30 років, відсутність обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що такий розмір аліментів буде обєктивним і справедливим та водночас забезпечить виконання вимог ст.182 СК України щодо гармонійного розвитку\~дитини на\~необхідному та\~достатньому рівні.\~ Наведене водночас свідчить, що визнання відповідачем предявленого позову в частині аліментних зобовязань також відповідає закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України,\~аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються\~\~від дня пред'явлення позову. Оскільки позовна заява позивача зареєстрована в канцелярії суду 03.04.2018 року, тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Згідно ст.180 СК України,\~строк сплати аліментів на дитину визначений законодавцем до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В силу вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. У звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, а решту 50 відсотків стягненню з відповідача. Крім цього, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 50% ставки судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, оскільки при зверненні до суду з даною вимогою позивач звільнена від сплати таких судових витрат.

Outcome: approved