Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши свої позовні вимоги, позивач просить трудовий договір від 29 вересня 2009 року № 05070901253, укладений між ним та фізичною особою - підприємцем [PERSON] та розірваний 31 травня 2012 року рахувати продовженим до 06 серпня 2013 року; стягнути з відповідача на свою користь суму загальної заборгованості з заробітної плати у розмірі 51 407,80 грн.; компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3603,35 грн.; та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначає, що з 29 вересня 2009 року працював у відповідача водієм автотранспортних засобів. 31 травня 2012 року він був звільнений за згодою сторін, однак після офіційного звільнення, за згодою відповідача, він продовжував працювати водієм автобусу ЛАЗ 695 державний номер [NUMBER]. 06 серпня 2013 року він покинув роботу, оскільки відповідач не виконав свого обов'язку щодо оплати праці з червня 2012 року по 06 серпня 2013. За таких обставин, відповідно до ст.. 39-1 КЗпП України вважає що трудовий договір між ним та відповідачем було продовжено до 06 серпня 2013 року, тож з відповідача слід стягнути заборгованість із заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку а також моральну шкоду, оскільки протиправні дії відповідача призвели до його моральних страждань. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що не мав з [PERSON] ніяких трудових відносин. Звідки [PERSON] взяв подорожні листи не знає. Оскільки на долучених до матеріалів позову подорожніх листах відсутня його печатка, як приватного підприємця. Вважає що не має до них ніякого відношення. Просив відмовити у задоволенні позову, з причин його необґрунтованості. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, в яких просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки позовні вимоги, щодо продовження трудового договору є такими, що не ґрунтуються на законі. Вважає що в судовому засіданні не доведено той факт, що [PERSON] у спірний період часу був роботодавцем позивача, а тому, оскільки трудові відносини між сторонами не існували не підлягають задоволенню і решта позовних вимог. Представник третьої особи Дмитренко І.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, в яких просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на законі. Трудовий договір, укладений між працівником [PERSON] та ФОП [PERSON] є безстроковим, що укладається на невизначений строк. Вказаний договір розірвано сторонами 31 травня 2012 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, знято з реєстрації у Горлівському міському центрі зайнятості 31 травня 2012 року, тож не може бути визнано продовженим. Вислухавши пояснення сторін, представникыв сторін та третьої особи, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 23 вересня 2009 року між працівником [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено трудовий договір /а.с.6/, відповідно до умов якого працівник - водій автотранспортних засобів зобов'язався виконувати пасажирські перевезення у м. Горлівці, а ФОП оплачувати працю працівника, забезпечити безпечні і нешкідливі умови праці для виконання прийнятих працівником зобов'язань, обладнати робоче місце відповідно до вимог нормативних актів про охорону праці, надавати необхідний інвентар, робочий одяг. Відповідно до п.1 договору, договір є безстроковим, що укладається на невизначений строк. Зазначений трудовий договір зареєстровано у Горлівському міському центрі зайнятості 29 вересня 2009 року під № 05070901253. 31 травня 2012 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України трудовий договір припинено за угодою сторін, та знято з реєстрації у Горлівському міському центрі зайнятості /а.с.6/. Діючим законодавством про працю не передбачено продовження безстрокових договорів, що раніше були розірванні. В даному випадку офіційні трудові правовідносини між сторонами можуть продовжуватися лише у разі заключення нового трудового договору. Новий трудовий договір між [PERSON] та ФОП [PERSON] не укладався, даний факт було встановлено в судовому засіданні, та ніким не оспорюється. З огляду на вищевикладене позовні вимоги [PERSON], щодо рахування трудового договору від 29 вересня 2009 року № 05070901253 продовженим до 06 серпня 2013 року, не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду достатніх доказів, для встановлення факту наявності трудових відносин між ним та ФОП [PERSON] у період з 1 червня 2012 року по 06 серпня 2013 року та стягнення з відповідача заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку. Окрім того, позивачем не обрано належного способу захисту своїх прав, оскільки у своїй позовній заяві він взагалі не просить встановити факт трудових відносин з відповідачем у спірний період часу. Долучені до позову подорожні листи /а.с. 13-44, 93-94/, не містять необхідних реквізитів, що перешкоджає суду дійти висновку про наявність трудових відносин між позивачем та відповідачем. Надана суду заява /а.с. 95-96 /містить підписи осіб, названих водіями маршруту № 26, однак клопотання щодо допиту цих осіб у судовому засіданні позивачем та його представником суду не заявлялось, жодна з вказаних у заяві осіб не була допитана у судовому засіданні у якості свідка, що позбавило суд можливості встановити особи цих людей, попередити їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві відомості та привести до присяги.

Outcome: dismissed