Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

З даним позовом [PERSON] звернувся до суду 6 вересня 2013 року, вказуючи, що відповідно до розпорядження Іршанського селищного голови №51 від 15 квітня 2013 року було припинено дію контракту від 16 квітня 2012 року його було звільнено з займаної посади відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору (контракту, укладеного на певний строк) з 15 квітня 2013 року. Просив стягнути компенсацію за невикористану відпустку за 2012 рік в розмірі 3584 гривні, вихідну допомогу в сумі 10500 гривень, матеріальну допомогу в сумі 3500 гривень, середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 16 квітня 2013 року по день прийняття рішення в сумі 49104 гривні та моральну шкоду в сумі 5000 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Ковальова А.М. позов не визнала, вказуючи, що матеріальна допомога позивачу за відпустку за період з 3 травня 2012 року по 12 травня 2012 року виплачена в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. Виплата компенсації за невикористану відпустку не є підставою для надання матеріальної допомоги. Вихідна допомога також не повинна бути виплачена, так трудові правовідносини припинено в зв'язку з закінченням строку дії Контракту. Звідси позов і в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку і моральної шкоди до задоволення не підлягає. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. За період з квітня 2012 року по серпень 2012 року прибуток позивача складає: квітень 2012 року - 3548 грн. 20 коп.; травень 2012 року - 3737 грн. 84 коп.; червень 2012 року - 4437 грн. 66 коп.; липень 2012 року - 4437 грн. 10 коп.; серпень по 9-е число місяця - 1338 грн. 02 коп., повна сума 17543 гривні 82 копійки. Відпускні за 1 день будуть становити 3584 гривні виходячи з слідуючого. Сума прибутку за період з 9 серпня 2012 року по 31 березня 2013 року (згідно рішення Апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2014 року буде становити 33349 грн. 80 коп. (163 робочих днів Х 204 грн. 60 коп. середній заробіток). 17543 грн. 82 коп. + 33349 грн. 80 коп. = 50893 грн. 62 коп. : 355 днів = 143 грн. 36 коп. Х 25 днів = 3584 гривні. Кількість днів невідбутої відпустки в кількості 25 днів підтверджується довідкою відповідача /а.с. 106/. Таким чином позов в частині стягнення компенсації за невикористану відпустку знайшов своє підтвердження і підлягає до задоволення в сумі 3584 гривні. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. По день прийняття рішення судом відповідач розрахунку з позивачем не провів, а тому позов в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку підлягає до задоволення. На підставі листів Міністерства соціальної політики України №9050/0/14-12/13 від 21.08.2012 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» та №9884/0/14-13/13 від 4.09.2013 року «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» сумарна кількість робочих днів за період з 16.04.2013 року по 31.03.2014 року буде складати 240 днів. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку буде становити 240 днів Х 204 грн. 60 коп. середньоденна заробітна плата = 49104 гривні. Середньоденний заробіток встановлено рішенням апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2014 року (справа №276/1096/13-ц, категорія 51/ і доказуванню не підлягає. Відповідно до п.3.3.2 Контракту від 16 квітня 2012 року при наданні відпустки керівнику надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Посадовий оклад на той час [PERSON] становив 2362 гривні і згідно наказу №18 від 27.04.2012 року позивач використав своє право на відпустку та на отримання матеріальної допомоги, про що свідчать копія наказу №18 від 27 квітня 2012 року /а.с. 70/, довідка №106/1 від 28 лютого 2014 року /а.с. 105-111/ - документи про оплату. Виплата компенсації за невикористану відпустку не є підставою для надання матеріальної допомоги, так як це не передбачено умовами Контракту від 16 квітня 2012 року. Згідно п.5.5 Контракту від 16 квітня 2012 року керівнику у разі дострокового припинення Контракту з незалежних від керівника причин останньому виплачується вихідна допомога в розмірі трьох посадових окладів /а.с. 9/. Рішенням Володарсько - Волинського суду Житомирської області від 12 березня 2013 року [PERSON] поновлено на посаді директора та стягнено на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Житомирської області в частині поновлення на роботі від 27 червня 2013 року, а будь-яких інших законних розпоряджень щодо дострокового розірвання чи припинення дії контракту в строк до 15 квітня 2013 року не має, а припинення трудових відносин між Іршанською селищною радою і позивачем відбулося у зв'язку із закінченням строку дії Контракту, а тому вимоги [PERSON] про стягнення вихідної допомоги є безпідставними і до задоволення не підлягають. Вирішуючи питання про позов в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди, суд приймає до уваги те, що позивач не надав суду доказів, якими він обґрунтовував позовні вимоги, а тому позов в цій частині є безпідставним і повинен бути залишений без задоволення.

Outcome: partial