Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 30 жовтня 2012 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради на підставі розпорядження від 14 лютого 1996 року № 3/260-96, вона є власницею квартири [ADDRESS]. В 2006 році її онук [PERSON] приїхав до неї з Російської Федерації та став проживати у [INFO], де зареєструвався у встановленому порядку. В червні 2015 року [PERSON] зібрав свої речі та виїхав до Російської Федерації. У зв'язку з реєстрацією відповідача в належній їй квартирі вимушена сплачувати за нього квартплату та комунальні послуги. Посилаючись на те, що відповідач понад строки, визначені частиною 2 статті 405 ЦК України, не проживає в [INFO], позивач просить визнати його таким, що втратив право користування цим житлом. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, звернувся до суду з нотаріально посвідченою заявою, в якій позов визнав та просив справу розглядати в його відсутність. Представник третьої особи - відділу формування та ведення реєстру територіальних громад управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання також не з'явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не надав. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 2012 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради на підставі розпорядження від 14 лютого 1996 року № 3/260-96, належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Також судом встановлено, що у зазначеній квартирі з 12 вересня 2006 року зареєстрований відповідач [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, акту від 1 вересня 2016 року, складеного мешканцями будинку № 9 по вул. Батумській у м. Дніпрі та посвідченого в.о. директора Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району, відповідач у квартирі [ADDRESS] не мешкає з червня 2015 року. Згідно з нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 10 листопада 2016 року, останній проживає в Російській Федерації у м. Єгорьєвськ, 3 мікрорайон[ADDRESS]. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач не проживає у [INFO] без поважних причин понад строки, визначені частиною 2 статті 405 ЦК України, суд вважає можливим позов задовольнити та визнати його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Згідно зі статтею 88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved