Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Згідно з позовною заявою, 3 червня 2011 року ПАТ «Платинум банк» уклало з [PERSON] кредитний договір № 46058/2978ВСL на суму 6874 грн. 56 коп. Позивач стверджує, що 26 вересня 2012 року ПАТ «Платинум банк» уклало договір факторингу № 20120926-Г, за яким право вимоги за цим кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Бізнесфінас». ТОВ «ФК «Бізнесфінас» на підставі договору факторингу № 3 від 15 жовтня 2012 року передало право вимоги за кредитним даним договором ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». 8 травня 2015 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю відступило право вимоги за наведеним кредитним договором ТОВ «Кредекс фінанс». ТОВ «Кредекс фінанс» просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 46058/2978ВСL, яка станом на 27 червня 2015 року становить 2574 грн. 80 коп.; з них 2105 грн. 60 коп. тіло кредиту, 469 грн. 20 коп. пеня. В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача підтримав позов повністю і пояснив, що всі документи, надані суду, ТОВ «Кредекс фінанс» одержало в копіях, двох первинних договорів факторингу позивачу взагалі надано не було. Відповідач в судове засідання також не зявився. Суд вважає, що в позові належить відмовити з таких підстав. У відповідності з принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України позивач зобовязаний подати докази на підтвердження своїх вимог. Позивач не надав визначених ст. 57 ЦПК України доказів на підтвердження укладення договорів факторингу та кредитного договору. Письмові пояснення позивача відповідно до вимог частини 2 цієї статті доказами не є. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЦПК України докази подаються, як правило, в оригіналі. Надані суду фотокопії документів не посвідчені належним чином. Так, копію договору факторингу № 1/15-ФКю від 8 травня 2015 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» і ТОВ «Кредекс фінанс» посвідчено підписом представника позивача [PERSON], однак належність підпису цій особі не підтверджено відтиском печатки ТОВ «Кредекс фінанс» (а.с. 10, 11). Відповідність копії оригіналу не посвідчено представником юридичної особи, яка відступила право вимоги. За наведених обставин відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, що надана позивачем фотокопія відповідає оригіналу письмового доказу. Дана копія містить текст лише 2 з 14 розділів договору (і то не повний). Тому суд вважає, що обставини укладення договору факторингу № 1/15-ФКю від 8 травня 2015 року позивачем не доведено. На підставі наданої суду довіреності [PERSON] уповноважено посвідчувати копії лише документів ТОВ «Кредекс фінанс» (а.с. 24). Тому посвідчена [PERSON] фотокопія договору факторингу № 3 від 15 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінас» і ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 87-92) не може вважатись копією документу. Не є належно посвідченою і копія кредитного договору № 46058/2978ВСL від 3 червня 2011 року (а.с. 97, 98). Крім того, на них мається відтиск печатки юридичного відділу ТОВ «Кредекс фінанс», а не печатки юридичної особи. Позивач взагалі не надав суду договору факторингу № 20120926-Г від 26 вересня 2012 року між ПАТ «Платинум банк» і ТОВ «ФК «Бізнесфінас». За клопотанням позивача суд витребував з ПАТ «Платинум банк» копію цього договору, однак банк листом від 28 січня 2016 року № 11001/1105 повідомив суд, що договору з таким номером від цієї дати не існує. Але позовні вимоги обґрунтовуються укладенням договору саме з таким номером. Оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують укладення зазначених в позовній заяві трьох договорів факторингу, а також кредитного договору, викладені в позовній заяві обставини не доведено. Крім того, позивач не зазначає обставин, на підставі яких ґрунтуються його вимоги до відповідача. Так, на підставі ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В позовній заяві відсутні відомості про направлення таких повідомлень відповідачу після укладення кожного з трьох договорів факторингу. Таким чином, позивач не набув права вимоги з [PERSON] Оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях,

Outcome: dismissed