Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що підставою для звернення до суду органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, ураховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при адміністрації Південного району міської ради від 08 травня 2019 року протокол №5, є необхідність захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка в силу свого віку не має можливості захистити свої права на умови нормального розвитку та проживання. Відповідач, громадянин України, [PERSON] , [INFO] , має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , відносно якої в судовому порядку встановлював батьківство після смерті матері дівчинки [PERSON] , яка померла [INFO] , реєстрація актового запису зроблена відповідно до ст.126 СКУ України. [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради (далі-служба), в категорії дитини, яка опинилась у складних життєвих обставинах, як така, що зазнала фізичного насилля, з 28 січня 2019 року, номер наказу №8-ОД. Підставою для взяття неповнолітньої на облік стало вчинення фізичного насильства по відношенню до [PERSON] з боку її батька, внаслідок чого було порушено психологічний стан дитини. По даній події на [PERSON] співробітниками Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України №ГР 238593. При проведенні профілактично-роз`яснювальної роботи з батьком та дівчинкою, з боку спеціалістів служби, співробітників поліції, психолога навчального закладу, вичерпати конфлікт не вдалось. [PERSON] категорично відмовилась повертатись проживати з батьком за місцем їх фактичного проживання. Тому, за клопотанням служби Тетяну було влаштовано на тимчасове перебування до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради (далі-центр реабілітації) для більш детального вивчення ситуації, яка склалась в родині та надання неповнолітній соціально-психологічної реабілітації. В результаті проведеної виваженої кропіткої роботи з боку всіх суб`єктів соціальної роботи з батьком та донькою, застосування до батька вичерпних мір адміністративного та профілактичного впливу та їх особистих бажань, було прийнято рішення щодо повернення 26 лютого 2019 року [PERSON] батькові після тимчасового перебування в центрі реабілітації для спільного проживання та утримання останньої. Але, 02 березня 2019 року [PERSON] залишила домівку та була співробітниками ювенальної превенції доставлена до служби, ніякі співбесіди, роз`яснення щодо родинних відносин позитивних результатів не дали. З метою запобігання психологічного насилля над дитиною, враховуючи категоричну відмову повертатись до родинного оточення, Тетяну за клопотанням служби було вдруге влаштовано до центру реабілітації, де вона перебуває до теперішнього часу. Дослідивши зібрані матеріали, з попереднього місця проживання та навчання [PERSON] , вивчивши ситуацію, що склалась за час проживання та навчання її на території Південного району з`ясувалось, що батько, який тривалий термін відбував покарання, не спілкувався з донькою до виповнення нею десятирічного віку. Покійна мати дівчинки вела аморальний, антигромадський спосіб життя в результаті чого дитина виховувалась в державному закладі, не проживала в родинному оточені, не засвоїла елементарні поняття сім`ї, любові та взаємоповаги, не відчула піклування та турботи з боку самих рідних людей - матері та батька. Більшу частину осмисленого життя, яку [PERSON] провела в державному закладі, вона звикла до існування поза сім`єю, де все за неї робили вихователі та обслуговуючий персонал, тому за короткий період проживання з батьком не змогла пристосуватись до тлумачення сім`ї та сімейних цінностей, не призвичаїлась до необхідності самообслуговування, самопідготовки в навчанні. Все це призвело до непорозуміння між нею та батьком. Ні донька, ні батько не стали справжньою сім`єю, не змогли за нетривалий проміжок часу знайти порозуміння, налагодити теплі, родинні стосунки, по-справжньому відчути, що вони найрідніші люди. На їх відносини, що не склались, міг вплинути і той факт, що батько тривалий час перебував в місцях позбавлення волі, не спілкувався з донькою наочно, не надавав допомоги, та після встановлення батьківства не має власного житла та реєстрації, в результаті чого родина часто змінювала місце проживання. Потрапивши до міста, проживала в родині співмешканки батька, де в двокімнатній квартирі окрім них мешкало, ще п`ять осіб. [PERSON] не відчувала найелементарнішого комфорту, окремого ліжка не мала, затишку та особистого місця для відпочинку та підготовки домашніх завдань не мала. Тому між батьком та донькою відбувались часті сварки, які неодноразово закінчувались нанесенням [PERSON] тілесних ушкоджень, що негативно впливало на психіку дитини. Маючи нелегку вдачу, відсутність батьківської турботи з боку обох батьків, [PERSON] так і не змогла призвичаїтись до проживання в родині. Окрім того, за час перебування в центрі реабілітації, батько жодного разу не відвідав доньку, долею її не поцікавився, виїхав на заробітки, написавши до служби заяву з проханням позбавити його батьківських прав. На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь державних закладів або осіб, яким буде передана дитина на виховання; передати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи - Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради Сміянова О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представники третіх осіб: Кам`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] , Комунального закладу «Середня загальноосвітня школа № 32» Кам`янської міської ради Коба А.О. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9, 10 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик та через оголошення на сайті. Відповідно до ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (ар.с.7), реєстрація актового запису про народження дитини вчинена у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 87 від 02.09.2015 року, реєстрація актового запису зроблена відповідно до ст. 126 СК України. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, мати неповнолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (ар.с.8). Відповідно до копії подання начальника Південного ВП [PERSON] від 25.01.2019 року № 461/7/1425, начальником Південного ВП запропоновано начальнику служби у справах дітей Південного району Кам`янської міської ради вжити заходи щодо усунення причин та умов, що спричинили насильство в сім`ї, посилити контроль за умовами виховання неповнолітньої [PERSON] в родині (ар.с.9). Згідно з копією повідомлення директора Комунального закладу «Середня загальноосвітня школа № 32» Кам`янської міської ради Кравченко С.О., [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , поскаржилася на те, що [INFO] року її батько [PERSON] наніс їй фізичної шкоди, через що у неї залишилися синці на нозі, [PERSON] наголосила, що такі випадки трапляються неодноразово (ар.с.10). Згідно з копією листа від 28.01.2019 року № 100/19 начальник служби у справах дітей Південного району Кам`янської міської ради Лисункіна Н.М. просила начальника служби у справах дітей міської ради Пелипас Г.В. направити до КЗ «ЦСПРД» КМР неповнолітню [PERSON] , [INFO] , як таку, що зазнала тілесних ушкоджень з боку батьку (ар.с.16). Відповідно до копії пояснень [PERSON] , він надав пояснення начальнику служби у справах дітей Південного району Кам`янської міської ради, відповідно до яких 28.01.2019 року його доньку [PERSON] , [INFO] помістили в притулок по причині того, що у нього з дочкою виник конфлікт в якому він застосував до неї фізичну силу, у зв`язку з чим в неї були синці і вона три тижні перебувала в притулку (ар.с.17). Згідно з копією листа від 25.02.2019 року № 243 вих./01-06 директор Кам`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] звернулася до начальника служби у справах дітей Південного району Кам`янської міської ради Лисункіної Н.М. з порханням вжити заходи щодо [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] вчинив насильство по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого порушено психічний стан дитини (ар.с.19). З інформації начальника служби у справах дітей Південного району Кам`янської міської ради Лисункіної Н.М. наданої директору Кам`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] , вбачається, що під час проведення відповідної роботи з боку спеціалістів служби, співробітників ювенальної привенції Південного ВП та соціальним педагогом СЗШ №32, батько усвідомив наслідки скоєного. У нього було відібране пояснення, видане офіційне попередження служби. З Тетяною окрім суб`єктів соціальної роботи працювали психологи, шкільний та центру, було проведено вичерпну профілактичну роботу, після якої вона знайшла порозуміння з батьком та виявила бажання повернутись за місцем фактичного проживання родини. Але вже 04.03.2019 року, [PERSON] залишила домівку та співробітниками ювенальної привенції Південного ВП була направлена до служби, де категорично відмовилась повернутись додому з незрозумілою мотивацією. Жодні спроби щодо урегулювання родинних відносин між батьком та донькою позитивних результатів не дали. За клопотанням служби [PERSON] була вдруге направлена до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР (ар.с.20). Відповідно до копії пояснень [PERSON] , він просить начальника служби у справах дітей Південного району Кам`янської міської ради позбавити його батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (ар.с.21). Відповідно до висновку № 8/590-7 від 31.05.2019 року адміністрації Південного району як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , зазначено, що позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , [INFO] відповідає інтересам дитини [PERSON] , [INFO] (ар.с.4-5). На комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Південного району, яка відбулася 08.05.2019 року, члени комісії одностайно проголосували за доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . За ініціативою представника позивача судом було вислухано думку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , щодо спірного питання. Неповнолітня [PERSON] в присутності представника органу опіки та піклування та психолога пояснила, що їй повних чотирнадцять років, з дев`яти років вона почала проживати з батьком, спочатку вони проживали в місті Києві, потім в місті Тернополі, а потім в місті Кам`янське. Всього з батьком вона проживала чотири роки. Спочатку батько її не бив, а потім почав застосовувати до неї фізичну силу. З березня 2019 року вона перебуває в притулку, з цього часу батько відвідав її лише два, чи три рази. Додому вона повертатися не хоче, зазначає, що в притулку їй краще ніж з батьком. Бажає, щоб батька [PERSON] позбавили батьківських прав. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов`язок перед дітьми. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він 2)ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не створив належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально (ар.с.9-23). Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідач ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її виховання, а також застосовує недопустимі методи виховання, приниження людської гідності дитини. На підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, що відповідач є працездатним, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідач у справі ні відзиву, ні заперечень проти позову не надав, за таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved