Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої вимоги, позивач просить визнати припиненими трудові відносини між нею та фізичною особою - підприємцем [PERSON] з 20 січня 2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання. Позивач посилається на те, що з 9 грудня 2008 року відповідно до трудового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем [PERSON], працювала в місті Луганську. У зв'язку з проведенням в місті Луганську антитерористичної операції була вимушена виїхати на територію, підконтрольну Україні. 20 січня 2015 року звільнилася з роботи, про що роботодавцем був зроблений запис в її трудовій книжці, але розірвання трудового договору не було зареєстровано в центрі зайнятості, тому наразі не має можливості зареєструватися як безробітна. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач фізична особа - підприємець [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся засобами телефонного зв'язку, заперечень проти позову не надав, тому суд розглядає справу на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 9 грудня 2008 року позивач була прийнята на посаду менеджера в торгівлі за трудовим договором № 12010804659, укладеним між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] та зареєстрованим у Луганському міському центрі зайнятості. Згідно з записом у трудовій книжці позивача 20 січня 2015 року її було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до листа Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська від 25.08.2015 року № 2855, трудовий договір між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] не знятий з реєстрації. Пунктом 4 частини 1 статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). Зокрема, згідно зі статтею 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Отже зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. Як вбачається з довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 10.06.2015 року № [NUMBER], позивач мешкає в Індустріальному районі м. Дніпропетровська по пр. Миру, б. 37 кв. 6. Тому, враховуючи, що дослідженими доказами по справі підтверджено, що дія трудового договору між сторонами фактично була припинена 20 січня 2015 року, про що свідчить, зокрема, відповідний запис у трудовій книжці позивача, зроблений роботодавцем - фізичною особою [PERSON] та позивач у зв'язку з її переміщенням з району проведення антитерористичної операції позбавлена можливості зняти такий трудовий договір з реєстрації в центрі зайнятості в односторонньому порядку, чим порушуються її права, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, визнавши припиненими трудові відносини між нею та фізичною особою - підприємцем [PERSON] з 20.01.2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України.

Outcome: approved