Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.12.2014 року, вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 400 гривень на кожного щомісячно. Позивачка зазначила, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду в 2014 році, значно менший ніж прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку. Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для нормального розвитку дітей і їх матеріального забезпечення, що ставить її в скрутне матеріальне становище. На час прийняття рішення в 2014 році відповідач офіційно не працював, а тому розмір аліментів був визначений у твердій грошовій сумі, однак на даний час матеріальне становище [PERSON] покращилося, їй відомо, що відповідач має постійне місце роботи, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. На підставі наведеного, позивачка просить змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.12.2014 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ними повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що у 2014 році не працював, а тому аліменти були стягнуті в твердій грошовій сумі. На даний час офіційно працевлаштувався і розмір його доходу складає приблизно 5800 гривень. Його сімейний стан та стан здоровя не змінилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У разі зміни розміру аліментів вони будуть стягуватися від дня набрання рішенням суду законної сили, а не від дня пред'явлення позову. Згідно розяснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому звязку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру. Згідно правової позиції висловленої Верховним судом України в постанові від 05.02.2014 року у справі № 143-цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.12.2014 року, вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожного щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Судом об'єктивно встановлено, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у зв'язку із збільшенням вікових потреб дітей, зростанням цін, витрати, які несе позивачка на утримання синів значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується. Водночас, у звязку з тим, що відповідач офіційно працевлаштувався, що він підтвердив в судовому засіданні, відбулась зміна матеріального стану і платника аліментів - покращився його фінансовий стан, дохід став стабільним та регулярним. Наведене є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін, а також те, що стан здоровя сторін та їх дітей не змінився, відповідач немає на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, що позивачка та відповідач підтвердили в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття, суд вважає за доцільне змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved