Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що 9 травня 2016 року о 12-00 годині у м. Дніпропетровську на проспекті [PERSON] відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], здійснила на неї як пішохода наїзд, в результаті чого вона отримала забій м'яких тканин куприка. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року встановлено вину відповідача у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім фізичної травми, яка завдавала їй болю, пережила сильне емоційне потрясіння. На момент дорожньо-транспортної пригоди знаходилася на 27 тижні вагітності. Погіршився її психічний стан, відчувала страх передчасних пологів, побоювання за стан здоров'я дитини. Була вимушена звертатися по медичну допомогу до травматолога, невропатолога, інших спеціалістів. До теперішнього часу відчуває біль та дискомфорт при ходьбі. Вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку оцінює в 20 000 грн. та просить стягнути з відповідача на її користь. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала письмові заперечення, в яких позов визнала частково в сумі 5000 грн., посилаючись на те, що є студенткою 4 курсу заочного відділення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, вартість навчання в якому складає 9700 грн. на рік. До лютого 2017 року працювала діловодом суду та її заробітна плата становила 1733 грн., а з лютого 2017 року переведена на посаду секретаря судового засідання та її посадовий оклад становить 2600 грн. У зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою вона сама перенесла нервове потрясіння. Просила розглянути справу в її відсутність та при винесенні рішення врахувати її матеріальне становище. Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання явку свого представника не забезпечило, повідомлялося про час і місце розгляду справи. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 9 травня 2016 року о 12-00 годині у м. Дніпропетровську відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по проспекту П. Калнишевського, 33 у м. Дніпропетровську, при виникненні перешкоди для руху своєчасно не вжила заходів гальмування та скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107 номерний знак м5087ДП під керуванням [PERSON], а також наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження. Зазначені обставини встановлені постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 червня 2016 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та яка у відповідності до частини 4 статті 61 ЦПК України має преюдиційне значення в цій справі. Як вбачається з матеріалів справи, на час дорожньо-транспортної пригоди позивач перебувала на 27-му тижні вагітності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала забій м'яких тканин куприка, у зв'язку з чим у період з 09.05.2016 року по 13.05.2016 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», а також була вимушена звертатися за медичною допомогою до лікаря-ортопеда, лікаря-невропатолога та психотерапевта. Позивачу був встановлений діагноз посттравматичний розлад. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Суд вважає, що матеріалами справи доведено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала моральної шкоди, оскільки внаслідок винних дій відповідача, яка порушила правила дорожнього руху та здійснила на неї наїзд, позивач, яка перебувала на 27 тижні вагітності, отримала психічний розлад, крім того, їй було завдано легке тілесне ушкодження - забій м'яких тканин куприка, що підтверджується медичною документацією, а тому позивач має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди винною особою. Отже, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних та фізичних страждань, завданих позивачу, яка на час дорожньо-транспортної пригоди перебувала на 27 тижні вагітності, а також те, що вони не призвели до загрози переривання вагітності та патології плоду, суд,

Outcome: partial