Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

ЗНТУ звернувся до суду з позовом, який було уточнено, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за угодою про надання державного пільгового кредиту для здобуття вищої освіти № 7.050201/15 від 27.08.2004 року у сумі 8020,27 грн., 3% річних за користування кредитом у сумі 826,67 грн., а також пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 26,65 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без присутності представника, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.20,30-31). Відповідачка будучи у встановленому законом порядку належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилася. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає її неявку без поважної причини. Перевіривши та вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. Так, 27 серпня 2004 року між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] укладено Угоду № 7.050201/15 про надання державного пільгового цільового кредиту для здобуття вищої освіти (далі по тексту - Угода) (а.с.5). Згідно наказу № 174-с від 30 серпня 2004 року [PERSON] зараховано на 1 курс денного відділення факультету «Економіки і управління», спеціальність «Менеджмент організації» за умови надання цільового пільгового державного кредиту (а.с.12). Відповідно до п. 1 Угоди позивач надав відповідачу державний кредит на весь термін навчання у розмірі 5368 (п'ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. на навчальний рік та 10 736.00 (десять тисяч сімсот тридцять шість грн.) на весь термін навчання для здобуття у Навчальному закладі ЗНТУ вищої освіти за рахунок коштів бюджету. Згідно п. 3.3 Угоди Одержувач кредиту зобов'язується повернути протягом 15 років використаний на навчання кредит та три відсотки річних за користування кредитом, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання. Згідно п. 4.2 Угоди навчальний заклад має право стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з Одержувача кредиту в разі ухилення від повернення кредиту. Також згідно п. 6.1 Угоди Одержувач зобов'язаний здійснити платежі до 31 грудня кожного року в розмірі 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.07.2009 р. до 31.12.2024 р. Пунктом 7.1 Угоди передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. Також згідно п. 7.2 Угоди у випадку ухилення від повернення кредиту чи відсотків за користуванням ним Одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день затримки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Також відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і сходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Суд вбачає, що відповідачу в повному обсязі, згідно умов укладеної Угоди були надані освітні послуги, так, Наказом ЗНТУ № 197-с від 30 червня 2008 року [PERSON] було відраховано з університету у зв'язку з присвоєнням освітнього-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» (а.с.13). Однак, як видно із розрахунків заборгованості (а.с.6-9), відповідач не погашає заборгованість вчасно згідно Угоди, а тому позивач має право стягнути кредитну заборгованість в повному обсязі. Позивачем неодноразово на адресу відповідача надсилались претензії від 18.09.2013р. за № 38-115/3198 та від 04.03.2014 р. за № 39-115/1038 з вимогою погасити виниклу заборгованість. Станом на час розгляду справи у відповідача існує заборгованість в розмірі 8909,59 грн., яка складається із: суми несплаченого кредиту у розмірі 8020,27 грн., 3% річних за користування кредитом у сумі 826,67 грн., а також пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 26,65 грн. (а.с.32-35). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що умови зазначеної Угоди в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. Тим самим сума заборгованості підлягає стягненню в повному обсязі. В зв'язку з задоволенням основної вимоги, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 530, 651, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved