Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Звернувшись до суду з заявою, [PERSON] просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, стосовно її дочки [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м. Часів Яр Донецької області, посилаючись на те, що вона та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2006 року по [INFO] . Під час спільного проживання [PERSON] [INFO] народила дочку - [PERSON] , фізіологічним батьком якої є [PERSON] , однак реєстрація народження дитини була здійснена за ст. 135 СС України, оскільки батько дитини був відсутнім органах державної реєстрації актів цивільного стану за станом здоров`я. [PERSON] визнавав [PERSON] своєю дочкою, не приховував цього від оточуючих, виявляв турботу про дитину і діяв, як її законний представник. Також з моменту народження дитини заявник та дочка були зареєстровані за однією адресою з [PERSON] , який обіцяв заявнику подати до органів державної реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, однак через різні обставини так цього і не зробив та [INFO] помер. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю померлого, також визнає онуку та не заперечує, що її батьком є саме [PERSON] Встановлення даного факту необхідно [PERSON] для успадкування дочкою спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду з вказаною заявою. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у місті Часів Яр Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.09.2007 року (а.с. 9), запис про батька дитини здійснений відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00016091436 від 09.12.2015 року (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.03.2019 року (а.с. 11). Згідно копії довідки № 1435 від 16.04.2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 19 вересня 2007 року по 09 грудня 2015 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , за якою також з 01 серпня 2001 року був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , якого знято з реєстрації 20 березня 2019 року у зв`язку зі смертю. (а.с. 12). Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області, над малолітньою [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved