Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Згідно з поданою заявою в останній заявлено вимогу про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП Д*№ 002524, який виданий 24 вересня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 21.08.97 №1340 земельної ділянки площею 0, 1125 гектарів, розташованої у на території [ADDRESS] району [ADDRESS] . Заява обґрунтовується тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 1,1125 га, розташована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відповідним державним актом на право приватної власності на землю, Серії ДП Д*№002524, який виданий 24 вересня 1997 р. на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 21.08.97 № 1340. Заявник звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області з метою отримати кадастровий номер на вищезазначену земельну ділянку, втім, рішенням державного реєстратора Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № РВ-1201264702019 від 12.09.2019 р. отримав відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що данні замовника у технічній документації не відповідають даним власника земельної ділянки згідно Державного акту: в державному акті на право приватної власності на землю прізвище заявника зазначено « [PERSON] », тоді як відповідно до паспорта « [PERSON] ». На переконання заявника зазначене обумовлено перекладом прізвища з російської мови на українську. Учасники справи не скористалися правом брати участь у судовому засіданні; представник заявника в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутності, заяву підтримав повністю та просив її задовольнити. Судом на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 28.03.2001 р. Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . 24.06.1996 р. заявником було отримано картку фізичної особи платника податків у Лівобережній МДПІ м. Дніпропетровська (№ [NUMBER] ), згідно з якою його прізвище зазначено « [PERSON] », що підтверджується відповідною карткою. На підставі свідоцтва про народження заявника, яке видано 14.05.1961 р., встановлено, що батьками заявника є « [PERSON] » та « [PERSON] » (російською мовою свідоцтво). У свідоцтві про народження прізвище заявника зазначено російською мовою « [PERSON] ». 08.09.2005 р. державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Заносієнко Н.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є син [PERSON] , ідент. № [NUMBER] . Разом з тим, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серії ДП Д*№ 002524, який виданий 24 вересня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 21.08.97 №1340, власником земельної ділянки площею 0, 1125 гектарів, розташованої у на території [ADDRESS] району [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується відповідним державним актом. Відповідно до архівного витягу з додатку до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.08.1997 р. №1340 вирішено передати безоплатно у приватну власність та надати у користування громадянам земельні ділянки у Самарському районі, зокрема, [PERSON] (українською мовою), по [ADDRESS] , загально площею 0,1125 га (0,0125 га для особистого підсобного господарства та 0,1 присадибна ділянка). Згідно з рішенням від 12.09.2019 р. №РВ-1201264702019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей через те, що дані особи замовника технічної документації не відповідають даним власника земельної ділянки згідно державного акту. Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю, виходячи з наступного. Відповідно до приписів п.5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з вимогами п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено\~іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві\~\~ про\~\~ народження\~\~ або\~\~ в\~\~ паспорті,\~\~ у\~\~ тому\~\~ числі,\~\~ факту\~\~ належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 28.03.2001 р. Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, копія якого наявна в матеріалах справи, прізвище заявника є « [PERSON] ». Як встановлено судом, паспорт громадянина України, згідно з яким прізвище особи зазначено « [PERSON] », заявником отриманий 28.03.2001, тобто після отримання державного акту на право приватної власності на землю (24.09.1997). За наведених вище встановлених судом обставин та підстав, вочевидь, підтвердження факту, що саме [PERSON] , [INFO] , належить державний акт на право приватної власності на землю Серії ДП Д*№ 002524, який виданий 24 вересня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 21.08.97 №1340 земельної ділянки площею 0, 1125 гектарів, розташованої у на території Самарського району [ADDRESS] На переконання суду, вказані розбіжності у написанні прізвища заявника викликані різним перекладом прізвища з російської мови на українську службової особи відповідного органу. Відтак, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право власності, та зазначені факти суд визнав доведеними, заява\~підлягає задоволенню у повному обсязі. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються (ч. 7 ст. 294 ЦПК України).

Outcome: approved