Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

І. Виклад позиції заявника. 11 березня 2021 року представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просив встановити факт народження дитини чоловічої статі [INFO] , яка народилася в м. Сімферополь, АР Крим, мати [PERSON] , [INFO] , батька записати відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Заява мотивована тим, що заявниця є матір`ю дитини чоловічої статі, яка народилася [INFO] в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим. В шлюбних відносинах на території України не перебуває, однак 28 січня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь, АР Крим, Суворовський районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у реєстрації народження дитини. Вказані обставини змусили заявника звернутись до суду. ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. У час призначений до розгляду справи, особи що приймають участь у розгляді справи у судове засідання не з`явились. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином. Представник заявника адвокат Вуйка В.А. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника. Представник Суворовського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2021 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі на 11.03.2021 року. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 28 січня 2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 28.01.2017 року зроблено актовий запис №22 та 08.09.2020 року видано повторне свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . [INFO] у батька [PERSON] та матері [PERSON] , народилася дитина чоловічої статі, про що Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 28.01.2017 року зроблено актовий запис №88 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 10.03.2021 року відмовлено у державній реєстрації народження дитини чоловічої статі, яка народилась [INFO] , оскільки свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28 січня 2017 року Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, є недійсним, як документ, що виданий органом передбаченим ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», у зв`язку із чим не створює правових наслідків. V. Оцінка Суду. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII, тимчасово окупована територія України, якою є Автономна Республіка Крим, є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, повторне свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане 08.09.2020 року Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28 січня 2017 року Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ч.1ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження є громадянином України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Суд враховує, що повторне свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане 08.09.2020 року Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28 січня 2017 року Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсними і не створюють правових наслідків, а тому не можуть свідчити про те, що дитина чоловічої статі, [INFO] , яка народилася в м. Сімферополь, АР Крим, народилася у осіб, які перебувають у шлюбі. Відповідно до п. 22 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, - власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. Відповідно до п. 23 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, - по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за власним іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Наведені приписи Правил застосовуються і у випадку, коли реєстрація народження фізичної особи здійснюється на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження дитини чоловічої статі [INFO] , дані обставини підтверджується доказами зібраними у справі: паспортом заявника № [NUMBER] , виданим 30 листопада 2020 року, орган що видав 6510. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28 січня 2017 року Бахчисарайським районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим не має юридичної сили, через тимчасову окупацію території України проте сприймається судом як доказ в справі. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. VIII. Порядок набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved