Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.04.2001 року. За її згоди у квартирі зареєстрована, у тому числі, її онука [PERSON] , яка з 2001р. не проживає у спірному житлі. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належній позивачу квартирі, ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не приймає, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки, факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши позивача та свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт відсутності відповідача [PERSON] в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житло вого фонду, тому, правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки № 888 від 18.06.2019 року в спірному житловому приміщенні, як член сім`ї зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно акту про встановлення факту фактичного проживання від 12.06.2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 2001 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Тому, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача згідно зі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved