Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Згідно позову, з відповідачем позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини, позивачка з дитиною мешкає окремо від відповідача, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку і не може самостійно забезпечити себе. Відповідач може надавати їй та дитині утримання. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000гривень до досягнення донькою повноліття.. Необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивачка обґрунтовує тим, що відповідач має постійне місце роботи, здійснює торгівельну діяльність дверми та зареєстрований як СП, тобто має нерегулярний та мінливий дохід. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився не повідомивши суд про причини неявки, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим на підставі п. 4 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у його відсутність на підставі наявних у ній матеріалів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази в їх сукупності, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено що, з 20 серпня 2011 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO].. Відповідач мешкає окремо від позивачки та дитини, що не було спростовано ним у судовому засіданні. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку відхилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду засобу на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). За ч. 1 ст. 181 цього ж кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього ж кодексу, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка, як дружина відповідача, з якою проживає дитина, на підставі ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України має право на утримання від відповідача, як батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі регламентоване ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, за якою якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За наведених обставин, відповідач на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати позивачці утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Аліменти на утримання позивачки, як обґрунтовано вище, підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. Оцінивши представлені сторонами в силу ст. 57 ЦПК України докази, суд вважає, що [PERSON] не виконує по відношенню неповнолітньої доньки передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, ухиляється від прийняття участі в її утриманні в грошовій або якій-небудь іншій формі, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки також підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, з огляду на сімейне та майнове положення відповідача, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 2000 гривень щомісячно, які підлягають стягненню з її батька [PERSON], також аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1000гривень. Відповідно до ст. 79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229,40 гривень (за ставкою, визначеною на час подання позову до суду).

Outcome: approved