Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 21.03.2012 року укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач в установлені кредитним договором строки своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.09.2019 року становить 16669, 20 грн., з яких: 6840, 61 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3403,80 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 4376, 20 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 778, 63 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 769, 96 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Процесуальні дії у справі. 23.09.2019 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 04.10.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] , 11.10. 2019 року вручено копію\~ухвали про\~відкриття провадження\~в справі\~з копією\~позову та\~доданих до\~нього документів,\~про що\~в справі\~мається письмове\~повідомлення (а.с.95), відзиву на позов ним не подано, поважності причин його не подачі відповідачем суду не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 04.11. 2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області справу призначено до судового розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні на 04.11. 2019 року. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. В силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Так, відповідно до частин першої та третьої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку пред`явлених документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обов`язковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви, пам`ятки, довідки про умови кредитування. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 11). Таким чином, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення тіла кредиту та простроченого тіла кредиту у вказаному розмірі. За\~статтею 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною. Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України). Судом встановлено, що 21 березня 2012 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК»\~і [PERSON] укладений\~договір шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), який складається з анкети-заяви останнього, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За умовами цього договору ПРИВАТБАНК надав боржнику кредитні кошти. Тобто договір був укладений шляхом оформлення і підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банком послуг. Інших умов договору сторони не підписували. Як видно з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», якою передбачено базові процентні ставки в місяць та розрахунок загальної суми витрат клієнта (а.с.12). Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», позичальник ознайомлений з умовами кредитування, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, що підтверджується особистим підписом [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем отримана кредитна картка «Універсальна». Як видно з наданої позивачем виписки з карти, відповідач користувався кредитними коштами, здійснював платежі у рахунок погашення заборгованості, тобто вчиняв дії, що свідчать про його згоду з умовами кредитного договору (а.с.12). Згідно довідки, наданої позивачем, вбачається, що [PERSON] згідно укладеного кредитного договору б/н були надані кредитні картки: 21.03.2012 року № [NUMBER] з терміном дії 10/15, 04.04. 2015 року № [NUMBER] з терміном дії 03/19, 30.10. 2015 року № [NUMBER] з терміном дії 03/19, 14.11.2015 року № [NUMBER] з терміном дії 10/19, 02.01. 2016 року № [NUMBER] з терміном дії 12/19, 27.04. 2016 року № [NUMBER] з терміном дії 12/19, 06.07. 2017 року № [NUMBER] з терміном дії 05/21 (а.с.51). \~ \~ \~ \~На підтвердження позовних вимог позивачем наданий розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом 01.09.2019 року становить 16669, 20 грн., яка складається з наступного: 6840, 61 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3403, 80 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 4376, 20 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 778, 63 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. заборгованість по судовим штрафам, 769, 96 штраф процентна складова (а.с.5-10). За таких обставин з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6840, 61 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 3403, 80 грн., які не спростовані відповідачем. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені, штрафу (фіксованої частини та процентної складової), суд керується наступним. Умовами кредитування, які визначені у вказаних вище Тарифах банку, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення\~(правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2003цс15). АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. У зв`язку з цим, суд з врахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу у розмірі фіксованої суми штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. При цьому суд не погоджується з розміром нарахування 5% штрафу від суми заборгованості, який навів позивач, та вважає, що відповідно до передбаченого у Тарифах з обслуговування кредитних карт «Універсальна» процентну складову необхідно розраховувати, виходячи із заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками. Оскільки позивачем до сплати нарахована лише заборгованість за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, в межах заявлених вимог суд вважає, що до стягнення підлягає штраф у розмірі 512, 22 грн., що складає 5% від 10244, 41 грн., а не 769, 96 грн., як вказує позивач. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1012, 22 грн., який складається з фіксованої частини 500 грн. та процентної складової 512, 22 грн., а вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення пені в розмірі 5154, 83 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав. Висновок суду. Таким чином, судом встановлено, що загальна заборгованість відповідача перед банком станом на 01 вересня 2019 року становить 11256, 63 грн. та складається із тіла кредиту в розмірі 6840, 61 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3403, 80 грн. та сплати штрафу в розмірі 1012, 22 грн. Відповідно до вимог ст.ст.526, 530, 1049 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 11256 грн. 63 коп. заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог. Стосовно судових витрат. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 1297, 05 грн. (67, 52 % від 1921,00 грн. судових витрат). На підставі викладеного,

Outcome: partial