Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

З позову [PERSON], обґрунтування якого та позовні вимоги по якому уточнені згідно заяви від 16.06.2014 року (а.с.а.с.3-6,38) вбачається, що 24.01.2012 року між ПА «Агроінвест» та від його імені було укладено договір оренди землі №2840, відповідно до умов якого орендодавець ([PERSON]) надає, а орендар (ПА «Агроінвест») приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Згідно даного договору в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 1,475 га, у т.ч. 1,475 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки 5320285300:00:001:0831. Даний договір оренди землі було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Великобагачанському районі Полтавської області 20.03.2012 року за №532020004000557. Позивач [PERSON] зазначає, що він не підписував вищевказаний договір оренди землі та акт про передачу та прийом земельної ділянки, своєї згоди на укладення даного договору не давав, хто замість нього підписав договір оренди землі №2840 він не знає. Посилаючись на вищевикладені обставини, на положення ряду статей Закону України «Про оренду землі» та положення ЦК України, позивач [PERSON] звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ПА «Агроінвест» (з урахуванням уточнення обґрунтування позову та позовних вимог від 16.06.2014 року (а.с.а.с.3-6,38) та просив суд визнати недійсним договір оренди землі №2840 від 24.01.2012 року, укладений між ПА «Агроінвест» в особі генерального директора [PERSON] та від його, [PERSON] імені; зобов'язати ПА «Агроінвест» повернути йому, [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (земельна ділянка загальною площею 1,475 га, у тому числі 1,475 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки 5320285300:00:001:0831); стягнути з ПА «Агроінвест» на його користь суму завданих збитків, спричинених незаконною орендою земельної ділянки в розмірі, що складає 10% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення спірного договору склала 3827,99 грн.; стягнути з ПА «Агроінвест» судові витрати у справі. Ухвалою суду від 31.07.2014 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодоби предмету спору залучено відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області та Реєстраційну службу Великобагачанського районного управління юстиції (а.с.а.с.82). Ухвалою суду від 24.12.2014 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позовних вимог до ПА «Агроінвест» в частині стягнення суми завданих збитків (п.5 прохальної частини позовної заяви) та закрито цивільне провадження в цій частині позовних вимог [PERSON] до ПА «Агроінвест» згідно заяви позивача [PERSON] від 23.12.2014 року та ухвалено продовжити розгляд інших позовних вимог [PERSON] до Приватної агрофірми «Агроінвест» згідно його позовної заяви від 30.04.2014 року та заяви про уточнення заявлених позовних вимог від 16.06.2014 року (а.с.156). В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов з урахуванням поданої заяви про уточнення обґрунтування позову та позовних вимог підтримав повністю (за виключенням п.5 прохальної частини позовної заяви), в своїх поясненнях посилався на те, що він не підписував оспорюваний правочин (договір оренди землі) і просив його позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні 31.07.2014 року представники відповідача ПА «Агроінвест» Голощепов В.І., Бордюг Ю.А. та Мацько Н.К. позовні вимоги [PERSON] не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. В судовому засіданні 24.12.2014 року представник відповідача Бордюг Ю.А. просив прийняти рішення з урахуванням досліджених матеріалів справи, зазначив, що в даний час земельна ділянка [PERSON] вільна від сільськогосподарських культур і не засіяна. В судовому засіданні 23.09.2014 року представник третьої особи відділу Держземагенства у Великобагачанському районі [PERSON] просив прийняти рішення відповідно до законодавства з урахуванням наявних матеріалів справи. Представник третьої особи Реєстраційної служби Великобагачанського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, від цієї служби надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.153). Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], пояснення представників відповідача Голощепова В.І., Бордюга А.І. та Мацько Н.К., дослідивши письмові докази по справі, що надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Приватної агрофірми «Агроінвест» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВЕЕ №596728, виданого 21.03.2007 року державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори, реєстровий №577 на ім'я [PERSON] вбачається, що він є спадкоємцем ? частки майна [PERSON], померлого [INFO], спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається з права власності на приватизовану земельну ділянку площею 2,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.79). На підставі даного свідоцтва про право на спадщину за законом, 07.04.2010 року на ім'я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ №176242 про те, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,4750 га, що розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). 24.01.2012 року між ПА «Агроінвест» в особі генерального директора [PERSON] та від його, [PERSON] імені, було укладено договір оренди землі №2840, відповідно до умов якого орендодавець ([PERSON]) надає, а орендар (ПА «Агроінвест») приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.10-11). Згідно даного договору оренди землі, в оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 1,475 га, у т.ч. 1,475 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки 5320285300:00:001:0831. Даний договір оренди землі було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Великобагачанському районі Полтавської області 20.03.2012 року за №532020004000557 (а.с.11). До нього також додані акт про передачу та прийом земельної ділянки, акт погодження меж земельної ділянки, кадастровий план (а.с.а.с.12-13; це ж вбачається із записів Поземельної книги відділу ДКЗ у Великобагачанському районі про включення у неї договору оренди землі, укладеного між ПА «Агроінвест» та [PERSON], зареєстрованого за №532020004000557 від 20.03.2012 року разом з невід'ємними частинами до нього (а.с.а.с.48-68). В обґрунтуванні позовних вимог [PERSON] посилається на те, що підпис на договорі оренди землі №2840 від 24.01.2012 року, що укладений між ним та ПА «Агроінвест» йому не належить, він даний договір не підписував і хто це зробив за нього він не знає. В порядку ст.143 ЦПК України для з'ясування належності підпису у вищевказаному оспорюваному правочині судом за клопотанням сторони позивача призначалась судово-почеркознавча експертиза. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №934 від 21.11.2014 року, проведеної експертом Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса, підпис на договорі №2840 оренди землі від 24.01.2012 року, що укладений між [PERSON] та ПА «Агроінвест» та зареєстрований у відділі Держкомзему у Великобагачанському районі Полтавської області 20.03.2012 року за №532020004000557 (у розділі Реквізити сторін - графі підписи сторін) - виконаний не [PERSON] (іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису) (а.с.а.с.138-142). Відповідно до ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин - це такий юридичний факт, який слугує належною правовою підставою виникнення, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. Законодавцем визначено поняття правочину. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Договір оренди землі як вид правочину відновиться до двосторонніх правочинів. Статтею 3 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства. Так, однією з цих засад є свобода договору. Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Статтею 204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України «правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)». Нормами ст.208 ЦК України встановлюють правочини, які належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, які можуть вчинятися усно (ст.206 ЦК України), належить вчиняти в письмовій формі. Позивач [PERSON] договір оренди землі №2840 від 24.01.2012 року, укладений від імені [PERSON] з ПА «Агроінвест» в особі генерального директора [PERSON], зареєстрований у Відділі Держкомзему у Великобагачанському районі Полтавської області 20.03.2012 року за №532020004000557 не підписував, тобто не укладав цього договору, оскільки відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для його укладення. З пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту прав та інтересів, передбачених законом. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України. Однак суд, враховуючи, що цей договір оренди землі вимагає обов'язкової державної реєстрації і був зареєстрований у відділі Держкомзему Великобагачанського району Полтавської області 20.03.2012 року за №532020004000557, вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання договору оренди землі №2840 від 24.01.2012 року недійсним. Суд приймає до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи №934 від 21.11.2014 року, що проведена Полтавським відділенням Харківського НДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса і приходить до висновку, що [PERSON] не підписував договір №2840 оренди землі від 24.01.2012 року, укладений між ним та ПА «Агроінвест» в особі генерального директора [PERSON], що зареєстрований у Відділі Держкомзему у Великобагачанському районі Полтавської області 20.03.2012 року за №532020004000557. У зв'язку з викладеним, виходячи з правового інституту реституції у цивільному праві, в контексті загальних положень ч.1 ст.216 ЦК України суд не вбачає підстав для застосування ч.1 ст.216 ЦК України в частині повернення кожною зі сторін в натурі всього, що вона одержала на виконання цього правочину (в даному випадку мова йде про виплачену орендну плату), оскільки з часу укладання цього договору відповідач користувався належною [PERSON] земельною ділянкою, а той в свою чергу одержував відповідну орендну плату (а.с.157), при цьому знав, що його земельна ділянка використовується ПА «Агроінгвест» за призначенням. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про визнання вищевказаного оспорюваного правочину (договору оренди землі) недійсним та те, що в даний час (день прийняття судом рішення) земельна ділянка [PERSON] вільна від будь-яких насаджень та посівів (як пояснив в судовому засіданні представник відповідача Бордюг Ю.А.), з урахуванням заявлених позовних вимог суд приходить до висновку про необхідність повернення ПА «Агроінвест» [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (земельна ділянка загальною площею 1,475 га, у тому числі 1,475 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки 5320285300:00:001:0831). При таких обставинах суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] до Приватної агрофірми «Агроінвест» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи понесені позивачем [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору, які документально підтверджені (243 грн.60 коп.+243 грн.60 коп.) (а.с.а.с.1,2), судові витрати у справі в сумі 487 грн.20 коп. підлягають стягненню з відповідача ПА «Агроінвест» на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved