Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

З позовної\~заяви [PERSON]\~(по\~якій судом\~відкрито цивільне\~провадження і\~яка названа\~позивачем як\~уточнена позовна\~заява)\~вбачається,\~що 05.04.2018\~року між\~ним та\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» був\~укладений онлайн\~мікро-займ\~на підставі\~типової форми\~договору №216490014,\~запропонованою цією\~фінансовою компанією.\~На сайті\~було зазначено,\~що перший\~кредит надають\~під 0,01\~%,\~але потім,\~коли він\~отримав кредит\~та гроші\~3500\~грн.\~перевели на\~його кредитну\~картку,\~йому зателефонував\~спеціаліст даного\~товариства і\~повідомив,\~що процентна\~ставка буде\~вища,\~а інформація\~на сайті\~застаріла,\~на що\~він,\~[PERSON],\~погодився.\~Однак,\~на сайті\~цієї компанії\~для споживача\~не надані\~і не\~розяснені усі\~пункти договору,\~на сайті,\~як вказує\~позичав,\~ця інформація\~прихована.\~Вважає,\~що відповідач\~у справі\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» не\~розяснив йому\~всіх умов\~договору (як\~вказує позивач,\~в подальшому\~можливо,\~він би\~й не\~брав цього\~споживчого кредиту).\~[PERSON]\~вказує,\~що кошти\~він брав\~на лікування\~матері,\~якій терміново\~була потрібна\~медична допомога,\~однак коли\~прийшов термін\~сплати по\~даному договору,\~у нього\~почалися проблеми\~з роботою\~та систематичні\~затримки по\~зарплаті,\~тому він\~зателефонував на\~гарячу лінію\~даного товариства\~і розповів\~ситуацію з\~роботою,\~просив відстрочити\~сплату та\~надати йому\~кредитні канікули,\~однак товариство\~на цю\~пропозицію не\~пристало,\~з вересня\~2018\~року працівники\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» почали\~телефонувати йому\~та його\~матері,\~вимагаючи повернення\~грошових коштів,\~ображали їх,\~погрожували відібрати\~майно та\~стягнення коштів\~у більшому\~розмірі,\~ніж він\~повинен був\~заплатити по\~вищевказаному кредитному\~договору.\~Він намагався\~врегулювати питання\~з фінансовою\~установою по\~«мировому»,\~однак в\~нього це\~не вийшло.\~05.11.2018\~року він\~отримав смс-повідомлення\~про те,\~що його\~борг переуступлено\~іншій фінансовій\~компанії ТОВ\~«Росвен інвест\~Україна».\~Позивач [PERSON]\~посилається на\~ряд положень\~ЦК України,\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~та вказує,\~що підписання\~договору про\~надання кредиту\~стало наслідком\~порушення ряду\~норм законодавства\~та прав\~споживача з\~боку ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»,\~зміст правочину\~суперечить чисельним\~нормам законодавства\~(позивач\~перелічує ряд\~статей ЦК\~та Закону\~України «Про\~захист прав\~споживачів»)\~та просив\~суд визнати\~нікчемним кредитний\~договір №216490014\~між ним,\~[PERSON],\~[INFO]\~та ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога» та визнати недійсною переуступку згідно договору факторингу по кредитному договору №216490014 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Росвен інвест Україна» (а.с.а.с.18-24). \~ \~ \~ \~Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.11.2018 року було відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним цивільним позовом (за уточненою позовною заявою від 15.11.2018 року), відповідачам у справі надано строк для подання можливого відзиву на позов (а.с.30). \~ \~ \~ \~11.12.2018 року відповідачем у справі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» подано відзив на позовну заяву про захист прав споживача та визнання кредитного договору нікчемним, з якого вбачається, що кредитним договір між ним та [PERSON] був укладений відповідно до вимог законодавства України, договір містить всі необхідні умови, цей договір був укладений у формі електронного документу; відповідач наводить у відзиві відповідні мотиви та вважає, що підстав для задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] не вбачається (а.с.а.с.36-39). \~ \~ \~ \~15.01.2019 року позивачем у справі [PERSON] подано відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що позивач посилається на порушення зі сторони першого відповідача у справі ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норм Закону України «Про захист прав споживачів», ст.61 Конституції України та ст.8 Закону України «Про захист персональних даних»; позивач у справі свої позовні вимоги підтримав повністю (а.с.а.с.86-88). \~ \~ \~ \~23.01.2019 року відповідачем у справі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» подано заперечення на відповідь, зі змісту яких вбачається, що даний відповідач наводить відповідні мотиви своїх заперечень, просить розглядати справу за відсутності його представника та відмовити у задоволенні заявленого позову (а.с.а.с.96-98). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відзив на позов від другого відповідача у справі ТОВ «Росвен інвест Україна» до суду не надходив. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від нього до суду надійшла заява з додатками, з якої вбачається, що він підтримує заявлені позовні вимоги та просить розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.а.с.139-142); також, у заяві наведені додаткові мотиви щодо обгрунтування заявлених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у справі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в судове засідання не зявився, від представника даного відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представників даного відповідача (а.с.а.с.147-148). \~ \~ \~ \~Представник відповідача ТОВ «Росвен інвест Україна» в судове засідання не зявився, даний відповідач належним чином сповіщений про день і час розгляду справи (а.с.138). \~ \~ \~ \~ Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, заяви по суті справи, що надійшли до суду, і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що уточнений позов [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» про захист прав споживача, визнання нікчемним кредитного договору від 05.04.2018 року №216490014 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та визнання недійсною переуступки згідно договору факторингу по кредитному договору №216490014 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Росвен інвест Україна» задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15\~ЦК України\~(норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також\~\~має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.\~Порушення\~права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.\~При\~оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.\~Таким\~чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що на офіційному сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» в мережі «Інтернет» розміщено «Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які є публічною пропозицією (офертою) на укладення кредитного договору на умовах і в порядку, що визначені ними (а.с.а.с.46-47). 05.04.2018 року громадянин [PERSON], [INFO] звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (яке є фінансовою установою) (а.с.а.с.48-49) із заявкою на отримання кредиту в сумі 3500 грн., що, відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», є акцептом на укладення кредитного договору (а.с.45). З даної заявки вбачається, що позичальник громадянин України [PERSON] вказав свої персональні дані, номери засобів звязку, інші відомості, необхідні для отримання відповідного кредиту, який зазначений в розмірі 3500 грн.; також вказана мета кредиту, строк, а також зазначено, що він підтвердив,\~що діє\~в своїх\~інтересах та\~те,\~що він\~повністю ознайомлений\~з умовами\~кредиту (вказаний\~номер кредитного\~договору 216490014) (а.с.45). 05 квітня 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з однієї сторони та громадянином [PERSON] у формі електронного документу укладено договір про надання кредиту №216490014 на суму 3500 грн. зі сплатою процентів строком на дванадцять календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивальника ([PERSON]В.) банківська картка №5168757311875779 (а.с.а.с.40-41). Відповідно до п.1.1. даного договору, за цим договором [PERSON] зобовязується надати позичальникові кредит в сумі 3500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 договору. Згідно п.1.2. даного договору, строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 12 днів; кредит надається строком на 12 днів (п.1.3. договору). Згідно п.1.4 цього договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (процентна ставка), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього договору. Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 620,50 відсотків річних (п.1.5 договору). Також, згідно п.1.6 договору, розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені у Графіку розрахунків, який є невідємною частиною цього Договору. Згідно графіку розрахунків, який є додатком №1 до вищевказаного договору, сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 17.04.2018 року, сума кредиту 3500 грн., нарахований процент 714 грн., до сплати (разом) 4214 грн. (а.с.41 зворот). З доводів уточненої позовної заяви вбачається і це учасниками справи не заперечується, що суму кредиту в розмірі 3500 грн. позивач у справі [PERSON] отримав шляхом перерахування на особистий рахунок (а.с.19). Також, відповідно до п.4.1 договору №216490014, невідємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»; вказано, що уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобовязується дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneуveo.ua. У п.4.2 цього договору зазначається, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством (заснованих як на першому договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах і угодах, які будуть укладені між позичальником та товариством у майбутньому) в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись Логін Особистого кабінету та пароль Особистого кабінету. «Правила надання грошових коштів у кредит товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» містять розділ 1 (загальні положення); розділ 2 терміни та визначення, що використовуються у цих Правилах; розділ 3 порядок надання грошових коштів у Кредит; розділ 4 сплата Кредиту та процентів за користування кредитом; розділ 5 захист персональних даних; розділ 6 - звільнення від відповідальності. форс-мажор; розділ 7 порядок вирішення спорів; розділ 8 внесення змін та доповнень у Правила та Договір; розділ 9 порядок доступу заявників/позичальників до договорів, додаткових угод, додатків до договорів та іншої інформації; розділ 10 заключні положення (а.с.а.с.46-47). З доводів позовної заяви вбачається, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено договір факторингу (а.с.а.с.18-24); дана обставина відповідачем у справі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не заперечувалася (а.с.а.с.36-39). Проте, з приводу даного договору учасниками справи будь-які документи не надавалися, відповідно, суд виходить з факту визнання відповідачем обставини того, що такий договір про переуступку права вимоги між даними товариствами було укладено. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Позивач у справі [PERSON] в уточненій позовній заяві у пункті 2 прохальної частини оспорює двосторонній правочин кредитний договір №216490014 від 05 квітня 2018 року, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з однієї сторони та громадянином [PERSON] у формі електронного документу, вважаючи його нікчемним. В обґрунтування визнання даного договору нікчемним, у позовній заяві наведені доводи і підстави, згідно яких позивач [PERSON] вважає вищевказаний договір нікчемним, також посилається на ряд положень чинного законодавства, які вказані в уточнюючій позовній заяві та в його заявах по суті справі, які приєднані до матеріалів справи та були оголошені в судовому засіданні. В цьому контексті, а також виходячи з предмету спору, належить врахувати, що незалежно від посилання сторін на певні положення законодавства, суд при вирішенні конкретного спору зобовязаний застосувати ту норму права, яка стосується спірних правовідносин, що виникли між сторонами, і це не буде виходом за межі позовних вимог згідно ст.13 ЦПК України (принцип диспозитивності). Крім цього, це прямо випливає аналізу правозастосування норм ст.5 та пп.3,4 ч.1 ст.264 ЦПК України про те, що суд повинен визначити, яку вимогу по суті, а не за формою предявляє позивач, і, відповідно, застосувати належні положення законодавства,

Outcome: dismissed