Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст.524, 548, 549, 1268 ЦК України заявляє позовні вимоги до Харківської міської ради, а саме: - визнати за [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав, [PERSON] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] . За своє життя, батьки [PERSON] , приватизували квартиру [ADDRESS] змінено на підставі Розпорядження Харківського міського голови від 02.02.2016р. №7), 300 м. Харкова, та отримали свідоцтво про право власності на житло - 08.06.1995р. та зареєстрували в КП «Харківське БТІ», реєстр. №В-18560 від 8.06.1995р. Після смерті батька відкрилася спадщина на частину квартиру [ADDRESS] - спадщину прийняла його дружина - [PERSON] 01.11.1995р. [PERSON] склав заповіт, яким всю належну йому частку квартири [ADDRESS] , заповідав своїй дружині. Після смерті [PERSON] , її донька [PERSON] звернулася у встановлений законом 6-ти місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою першої ХДНК від11.01.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва, про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з відсутністю можливості перевірити коло осіб, що прийняли спадщину. Тому позивач заявляє позовні вимоги, про визнання право власності у порядку спадкування. Відповідач, свого відзиву щодо заявлених позовних вимог, суду не надав. Дослідженими доказами матеріалів справа судом встановлені наступні факти та обставини: Батьками Позивачки, є [PERSON] та [PERSON] . Означений факт підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 3.09.1967р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 19.07.1974р. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 2.12 1995р. [PERSON] померла [INFO] , згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30.03. 2018р. [PERSON] та [PERSON] у порядку приватизації належала на праві власності квартира [ADDRESS] змінено на підставі Розпорядження Харківського міського голови від 02.02.2016р. №7), 300 м. Харкова, згідно свідоцтво про право власності на житло -8.06.1995р. та зареєстрували в КП «Харківське БТІ», реєстр. №В-18560 від 8.06.1995р. 1.11.1995р. [PERSON] склав заповіт, яким всю належну йому частку квартири [ADDRESS] , заповідав своїй дружині. Після смерті [PERSON] , її донька [PERSON] (позивач) звернулася у встановлений законом 6-ти місячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою першої ХДНК від 11.01.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва, про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з відсутністю можливості перевірити коло осіб, що прийняли спадщину. Дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи, суд дійшов наступному: Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ч.1 ЦПК України визначено: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає доведеним факт належності нерухомого майна [PERSON] та [PERSON] у види квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтво про право власності на житло та технічного паспорту. [PERSON] помер [INFO] у зв`язку з чим відкрилася спадщина на частину квартиру [ADDRESS] . Відповідно до вимог статті 370 ч.2 ЦК України встановлено: У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки спадщина відкрилась у 2002 році. За статтею 524, 525, 529, 548, 549 ЦК України визначено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщин а визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, факт, що [PERSON] , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що свідчить постанова №2п.4 від 19.02.1996р. - про відкриття особистого рахунку на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю головного наймача на ім`я його дружини [PERSON] , склад сім`ї 1 особа. На час життя [PERSON] на праві власності належала означена квартира. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивачка, яка в встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори про принняття спадщині після смерті матері - [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимогами статті 1261 ЦК України визначено: У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачка має право на отримання спадщини. Згідно із п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції» при ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отже, сукупність досліджених доказів, встановлених фактів та обставини, свідчить про безпідставність позовних вимог.

Outcome: approved