Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом (а.с.41), [PERSON] просить усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме квартирою, розташованою у [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Разом з ним у спірному жилому приміщенні з 11 лютого 2002 року по теперішній час зареєстрований його брат - відповідач [PERSON] З серпня 2014 року відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає, комунальні послуги не оплачує, його особисті речі в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача у спірному жилому приміщенні позбавляє його можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд вільно користуватись і розпоряджатись належним майном, оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, а тому для захисту своїх прав він змушений звертатися до суду. Ухвалою судді від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] у підготовче засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.50), у підготовче засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне визнання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві відповідач зазначив, що він тривалий час проживає за межами України (а.с.31-40). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі Договору дарування квартири від 05.11.2004 року, є власником квартири [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується копією договору дарування від 05.11.2004 року (а.с.46), копіє витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 273397 від 05.11.2004 року (а.с.45), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5574245 від 25.11. 2004 року (а.с.47). Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У спірному житловому приміщенні з 07 липня 2010 року зареєстрований відповідач [PERSON] як член сім'ї власника жилого будинку (квартири). Дата реєстрації відповідача підтверджується копією його паспорту (а.с.18-19). Відповідач [PERSON] відсутній у спірному житловому приміщенні з серпня 2014 року без поважних причин. Зазначена обставина підтверджена Актами з перевірки паспортного режиму від 14 лютого 2017 року (а.с.7), від14.08.2017 року (а.с.6), від 15.01.2018 року (а.с.10) та визнана відповідачем [PERSON] у заяві від 14.02.2018 року (а.с.31). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що слід усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Тож, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved