Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ- «Укрсоцбанк») просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Договором кредиту № 200/608-1352 від 06 жовтня 2006 року у розмірі у розмірі 33094,01 грн., а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 06 жовтня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір кредиту № 200/608-1352 від 06.10.2006 року (далі - Договір кредиту). За умовами Договору кредиту Банк надав Позичальнику кредит у сумі 46750,00 грн. на таких умовах: строком погашення - 05.10.2020 року; відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 18,00% річних; позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання згідно із Договором кредиту у повному обсязі, у тому числі але обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. У порушення вимог діючого законодавства України та умов Договору кредиту відповідач не виконує належним чином зобов'язання за Договором кредиту. Станом на 12.01.2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором кредиту складає 33094,01 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 20870,89 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 6330,50 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1635,66 грн.; - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1957,07грн.; - розмір інфляційних витрат за кредитом - 1032,40 грн.; - розмір інфляційних витрат за відсотками - 1267,49 грн. Виходячи із приписів ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником Основного зобов'язання, Позичальник відповідає перед кредитором за своїми грошовими зобов'язаннями усім належним Позичальнику майном. Відповідачу неодноразово направлялись листи - попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості, проводились переговори в телефонному режимі. Проте, Позичальник не відреагував, заборгованість не погасив, грошове зобов'язання виконане належним чином не було. У зв'язку із вищезазначеним фактом позивач вимушений звернувся до суду за захистом свого порушення права. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 жовтня 2006 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено Договір кредиту № 200/608-1352 (далі - Договір кредиту), згідно із яким кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 46750,00 грн., за сплатою 18 процентів річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду, згідно з умовами п. 2.6 цього Договору та з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 05 жовтня 2020 року (а.с.7-15). Відповідно до п. 1.2 Договору кредиту, кредит надається позичальнику для придбання нерухомого майна - будинку, що знаходиться за адресою: м. Горлівка, вулиця Пантелеймонівська, будинок 13. Відповідно до п.3.3 Договору кредиту [PERSON] зобов'язався зокрема, сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4,2.5 цього Договору (п.п.3.3.7); своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору (п.п.3.3.8); достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених п.п.2.6.3, 3.2.3,4.4,4.5,5.4 цього Договору (п. 3.3.9). Проте, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальник повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором кредиту (а.с.16-17) вбачається, що заборгованість за кредитом складає 20870,89 грн.; заборгованість за відсотками складає 6330,50 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, нарахованої за період з 11.01.2015 року по 16.12.2015 року, складає 1635,66 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, нарахованої за період з 11.01.2015 року по 25.09.2015 року складає 1957,07 грн.; розмір інфляційних витрат з кредитом складає 1032,40 грн.; розмір інфляційних витрат за відсотками складає 1267,49 грн., загальна суму заборгованості становить 33094,01 грн. Проте, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором кредиту неустойки: суми пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1635,66 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1957,07 грн., оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»;розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053». Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у м. Макіївка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1635,66 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 1957,07 грн. за Договором кредиту № 200/608-1352 від 06.10.2006 року. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 200/608-1352 від 06.10.2006 року, без врахування пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків, у загальному розмірі 29501,28 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом - 20870,89 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 6330,50 грн.; - інфляційні витрати за кредитом - 1032,40 грн., - інфляційні витрати за відсотками - 1267,49 грн. Тож, позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн., а також витрати, пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн.

Outcome: partial