Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 24130,08 грн. за прострочення сплати аліментів, установлених рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2011 року по справі №2-2085/2011, за період з 15.04.2014 року по 06.09.2014 року, мотивуючи тим, що вищезазначеним рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] Відповідач рішення суду по сплаті аліментів не виконує, тому станом на 01.01.2014 року його заборгованість склала 16646,27 грн. У звязку з тим, що [PERSON] аліменти за рішенням суду до 2012 року сплачував частково та невчасно, а починаючи з 2013 року взагалі перестав сплачувати аліменти, за таких обставин, загальна сума неустойки (пені) за прострочення строків сплати аліментів за період 15.04.2014 року по 06.09.2014 року склала 24\~130,08 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представники\~ в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що пеня за прострочення сплати аліментів вже була стягнута рішенням суду. Представник третьої особи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 25 жовтня 2011 року. (а.с.6). На виконання зазначеного рішення 28 листопада 2011 року видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. (а.с.7-8). Відповідач [PERSON] допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнена пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2011 року по 14.04.2014 року в розмірі 16\~646,72 грн. за заборгованість, яка утворилася з жовтня 2011 року по січень 2014 року в розмірі 16646,27 грн. Звертаючись до суду з дійсним позовом, [PERSON] посилалася на те, що у зв'язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини, з відповідача необхідно стягнути пеню за період з 15.04.2014 року по 06.09.2014 року за заборгованість, яка утворилася за період з жовтня 2011 року по січень 2014 року в розмірі 16646,27 грн. Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину ти з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 546 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів нараховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на один відсоток пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Дана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 01.07.2015 року (справа №6-94 цс 15). Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, оскільки рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2014 року (а.с.9-10), на зазначену позивачем суму заборгованості вже була нарахована пеня відповідно до кількості днів місяця в якому вона виникла. На інші дні місяців, окрім того в якому виникла заборгованість по аліментам, пеня не нараховується.

Outcome: dismissed