Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 17.02.2015 року, позивачка зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] [INFO] р. н. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України та статей 3,15,118 і 119 Цивільного процесуального кодексу України, позивачка прохає: 1. Стягувати з [PERSON], [INFO] р. н., аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] р. н., в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 2.Стягувати з [PERSON], [INFO] р. н., аліменти на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі 1/4 частини видів доходів відповідача, у зв'язку з декретною відпусткою по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала в повному обсязі. З її додаткових пояснень витікає, що відповідач працює в філії Вільногірський ГМК ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» і отримує заробітну плату близько 4 тисяч гривень, разом зі своїм батьком орендує в с. Вільні Хутори землю, розмір доходів від цього їй невідомий. Він оплачує житлово-комунальні послуги, оскільки квартира, в якій вони мешкають, належить йому на праві приватної власності, як подарована йому батьками, також він має у власності автомобіль ВАЗ-2107, який придбав ще до укладення шлюбу. Разом з цим він не надає їй коштів на утримання спільної дитини та її самої, оскільки вона перебуває на обліку у лікаря-онколога і потребує коштів на своє лікування. 13.03.2015 р. їй слід їхати в м. Дніпропетровськ, щоб пройти обстеження на МРТ, вартість цього обстеження складає 1500.00 грн. Вона отримує одноразову державну допомогу в зв'язку з народженням дитини, а саме 10 тис. грн. їй було виплачено одноразово, решту суми їй щомісячно виплачують по 860 грн. до досягнення дитиною двох років. Ці кошти вона використовує економно. Чоловік часто не проживає вдома, його не буває вдома до 3 тижнів. Дитина фізично здорова на обліку у лікарів не перебуває. В зв'язку з станом свого здоров'я вона змушена наполягати на стягненні з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі ? його доходу. Батьки чоловіка також їй ніякої допомоги на утримання дитини не надавали, навіть тоді, коли дитина захворіла. Її мати пенсіонерка, у віці 65 років, не має матеріальної можливості надавати їй допомогу на утримання дитини та її самої. Відповідач в судове засідання не з'явився та надав телефонограму з заявою про відкладення судового засідання на іншу дату, в зв'язку з зайнятістю його на роботі, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи, що позивачка наполягає на проведенні судового засідання за відсутності відповідача, суд на місці ухвалив - розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача, оскільки відповідач не повідомив про поважність причин, за яких він не з'явився в судове засідання, зайнятість на роботі суд не приймає, як поважну причину, оскільки судовий виклик звільняє його від роботи на час явки в судове засідання та на час проведення судового засідання. Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 лютого 2009 р., актовий запис № 11 відділу РАЦС Вільногірського МУЮ Дніпропетровської області. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] р., її батьками зазначені сторони. Згідно копії паспорта громадянки України, [PERSON], [INFO] р. н., зареєстрована за місцем проживання по [ADDRESS] Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області, від 24.02.2015 р., [PERSON], [INFO] р. н., зареєстрований за місцем проживання в [ADDRESS] Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту невиконання встановленого законом обов'язку батьком дитини щодо участі в утриманні спільної дитини та щодо утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] [INFO] р. н., яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, власних доходів не має, при цьому дитина має задовільний стан здоров'я, позивачка потребує медичного обстеження. Доходи позивачки складаються з державної допомоги в зв'язку з народженням дитини та по догляду за дитиною у віці до 3 років. Відповідач працевлаштований в філії Вільногірський ГМК ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» і отримує заробітну плату близько 4 тисяч гривень, має у приватній власності квартиру, легковий автомобіль, проте коштів позивачці на утримання спільної дитини та коштів на утримання самої позивачки не надає, має задовільний стан здоров'я. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти. Згідно ч.ч.1,2,4,6 ст. 84 СК України, право на утримання має дружина, з якою проживає дитина у віці до трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дитини та дружини, на цей час відсутні, ніяких заперечень проти позовних вимог він не надав. Стан здоров'я відповідача, розмір його доходів дозволяють йому працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини, із розрахунку ? частини його доходу. Окрім того, відповідач, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці, на утримання її самої, до досягнення дитиною віку трьох років, сплачуючи аліменти у розмірі 1/4 частини свого доходу. Суд вважає, що розмір аліментів, що був визначений позивачкою, відповідає вимогам справедливості та розумності, також суд враховує, що загальний розмір аліментів не буде перевищувати 50% заробітку відповідача. Приймаючи до уваги обґрунтування позову позивачкою, відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, оцінивши в сукупності та взаємозв'язку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази,

Outcome: approved