Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Згідно позову (з урахуванням уточнених позовних вимог), 07 червня 2011 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір № 009/11, за яким позивач зобов'язався надати послуги із пошуку об'єкта нерухомості та супровід до укладення договору, за яким відповідачка отримує право власності відповідно до чинного законодавства, в свою чергу відповідачка зобов'язався оплатити надані послуги. Відповідачкою, незважаючи на умови договору, було придбано об'єкт нерухомості, оминаючи виконавця, а саме [ADDRESS], який був їй запропонований раніше, про що підписано Додаток №1 від 07 липня 2011 року. Тобто відповідачка порушила вимоги договору, тому повинна оплатити послуги виконавця у розмірі 8000 гривень, а також штраф у розмірі 100% вартості послуг, тобто 8000 гривень. 21.02.2013 року відповідачці на адресу була направлена досудова вимога, на яку відповідачка жодним чином не відповіла. 21.03.2013 року між позивачем та адвокатом [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги, яка загальною вартістю склала 585 гривень, але у звязку з подачею [PERSON] заяви про перегляд заочного рішення, позивач звернувся 18.09.2013р. за правовою допомогою до спеціаліста в галузі права додатково. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] суму основного боргу у розмірі 8000 гривень, суму штрафу у розмірі 8000 гривень, 3 % річних у розмірі 328,68 гривень, інфляційні витрати у розмірі 128 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 585 гривень, судові витрати у розмірі 229,40 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що позов підлягає задоволенню спираючись на чинне законодавство. Відповідачка [PERSON] представник позивача [PERSON], належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Відповідно до договору № 009/11 з надання послуг на придбання об'єкта нерухомості (а.с.13) [PERSON] та ПП [PERSON] встапили у взаємні права та обов'язки. Згідно розписок [PERSON] (а.с.14-15) вона зобов'язалася сплатити грошову суму за надання їй послуг. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, але відповідачка порушила умови договору, та придбала об'єкт нерухомості, оминаючи виконавця, а саме [ADDRESS], про що свідчить копія відповіді з КП Бюро технічної інвентаризації (а.с. 19), де значиться, що вищезазначене майно дійсно належить відповідачці. 21.02.2013 відповідачці на адресу була направлена досудова вимога (а.с.17), на яку відповідачка жодним чином не відповіла, але повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18) свідчить про те, що відповідачка отримала лист. Договір № 21/03/2013 від 21 березня 2013 року (а.с.5-8) свідчить, що [PERSON] звернувся до адвоката [PERSON] про надання правової допомоги, згідно розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги (а.с.9) та акту прийому-передачі виконаних робіт (а.с.10) розмір оплати таких робіт склав 585 гривень. 26 червня 2013 року до суду надійшли від відповідачки [PERSON] заперечення на позов, за якими остання позов [PERSON] не визнає, вважає необґрунтованим, виходячи з наступного: - 07 червня 2011 року між сторонами по справі дійсно було укладено договір з надання послуг про придбанню об'єкту нерухомості. Відповідно до додатку № 1 відповідачу було запропоновано для огляду декілька об'єктів нерухомості, один з яких була [ADDRESS], але на момент огляду дана квартира належала на праві власності ТОВ «Амис». Також відповідачці стало відомо, що дана квартира знаходиться під забороною у вигляді арешту, тому придбання вказаної нерухомості було неможливе. Інші об'єкти нерухомості відповідача не влаштували. 20.09.2011 року ТОВ «Амис» подарувало квартиру [PERSON], тільки 01.11.2011 року між власником квартири та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу, проте дана квартира на момент належності [PERSON] позивачем по справі відповідачці не пропонувалася. Факт подальшого укладення громадянкою [PERSON] договору купівлі-продажу квартири з [PERSON] сам по собі не є підставою для оплати послуг позивача, адже таке укладення відбулося не внаслідок надання послуд позивачем за договором № 009/11 від 07.06.2011 рік. - що стосується штрафу, то відповідачка вважає недоцільним стягувати з неї грошову суму у розмірі 8000 гривень, оскільки вона не є винною в зазначеній ситуації. Крім того, для вимог про стягнення неустойки (штрафу) встановлено скорочену позовну давність в один рік, так як позов було подано 25.03.2013 року, а строк позовної давності сплив 02.11.2012 року, то ніяких грошових зобов'язань відповідачка не має. Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду, суд враховує наступне: Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки; Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Враховуючи що відповідачка порушила умови договору та сума основного боргу складає 8000 гривень, то з відповідачки потрібно стягнути 3 % річних у розмірі 328,68 гривень. Оскільки індекс інфляції дорівнює 0, тому інфляційні витрати стягненню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 901 цього ж кодексу, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послуги, якщо інше не встановлено договором. ч. 1 ст. 903 ЦК України говорить, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 цієї ж статті, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Як зазначалося раніше позивач на підставі договору вступив в правові відносини з адвокатом, розмір грошових коштів за надання правової допомоги адвокатом склав 585 гривень, які підлягають стягненню з відповідачки. В задоволенні вимог згідно ст. 258 ЦК України, де зазначається скорочена позовна давність, на які посилається відповідачка в запереченні на позов слід відмовити, оскільки позовна давність враховується з дня виникнення зобов'язання, а саме з дня, коли відповідачка була повідомлена про заборгованість. З відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати з оплати судового збору у розмірі 229,42 гривень.

Outcome: partial