Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

З позову [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Радивонівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 22 січня 2001 року та зроблено запис у книзі реєстрації актів про смерть 22 січня 2001 року запис за № 6. Спадщину після померлого батька [PERSON] згідно заповіту, посвідченого Радивонівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 10.08.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №165 прийняли його сини [PERSON] та [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] та мати позивачів [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь одного з позивачів [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 21 вересня 2012 року. [INFO] року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Житловий будинок, розташований по [ADDRESS] був набутий батьком позивачів за життя, однак свідоцтво про право власності на житло в якому проживав не одержав. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачі звернулися до державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. з заявами про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу після померлого [INFO] батька позивачів [PERSON] за №285/2001. Як вбачається з позовної заяви, Великобагачанська державна нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок на позивачів на вищезазначене нерухоме майно, оскільки позивачі не надали документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачі звернулися до суду з відповідним позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом в рівних частках (а.с.а.с.2-5). Ухвалою суду від 26.11.2018 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та підготовче засідання призначено на 09.01.2019 року (а.с.27). Цією ж ухвалою суду було витребувано з Великобагачанської ДНК інформацію про наявність заповіту та про те, хто прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.27). В подальшому, підготовче засідання у справі відкладалося, суд зробив запит до Радивонівської сільської ради Великобагачанського району про отримання відповідної інформації (а.с.63). Запитувана інформація надійшла до суду 25.01.2019 року (а.с.69). В підготовче засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви про підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с.а.с.47-48). 10.04.2019 року по даній цивільній справі проведено підготовче засідання і судовий розгляд справи призначений на 31.05.2019 року (а.с.82). Всі учасники справи, які вказані у позовній заяві належним чином сповіщені про день і час розгляду справи, від позивачів у справі надходили заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с.47,48,85). До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист від 22.03.2019 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.80). У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що батько позивачів по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) - [PERSON] , [INFO] народження, який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] , про що Радивонівською сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 12 (а.с.7). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З заповіту Любченка В.М. від 10.08.2000 року, реєстровий номер 165складеного в с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , а також належне йому майно де б воно не було та з чого б не складалося заповів у рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 1949 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] народився в с. Володимирівка про що в книзі записів актів цивільного стану Володимирівським бюро ЗАГС зроблено відповідний запис, батьками відповідно зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 лютого 1951 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] народився в с. Володимирівка про що в книзі записів актів цивільного стану Володимирівським бюро ЗАГС зроблено відповідний запис №6, батьками відповідно зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки №3499 від 31.05.2018 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що адреса домогосподарства в [ADDRESS] району Полтавської області змінено з [ADDRESS] , згідно рішення 4 сесії 7 скликання Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 09.02.2016 року «Про перейменування вулиць Радивонівської сільської ради» (а.с.11). Згідно довідки №3501 від 31.05.2018 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами згідно запису по господарської книги № 1 села Радивонівка особовий рахунок [NUMBER] , який належить померлому [PERSON] , знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Згідно довідки №3643 від 06.05.2018 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що згідно запису погосподарської книги № 1 особовий рахунок № [NUMBER] Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, станом на 01.07.1990 року домоволодіння в [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору. Головою колгоспного двору значиться - [PERSON] , члени домогосподарства: [PERSON] - дружина (а.с.13). На запит суду в.о. старости Радивонівського старостинського округу Філіпенко Л.М. листом №183 від 25.01.2019 року повідомила суд про те, що згідно записів погосподарських книг села Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області: [PERSON] , 1922 р.н. дійсно був зареєстрований та фактично проживав в [ADDRESS] ; на момент смерті [PERSON] , 1922 р.н. проживав за адресою [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] ; домоволодіння за адресою [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору, головою двору значиться [PERSON] , членом [PERSON] (а.с.69). Постановою від 19.07.2018 року в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на даний житловий будинок (а.с.14). Зі змісту даної постанови нотаріуса вбачається, що згідно заповіту [PERSON] , посвідченого Радивонівською сільською радою 09.08.2000 року, реєстровий номер 162, після його смерті спадщину прийняли сини померлого [PERSON] та [PERSON] ; дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь [PERSON] Постановою від 25.10.2018 року в. о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на даний житловий будинок (а.с.15). Зі змісту даної постанови нотаріуса вбачається, що згідно заповіту [PERSON] , посвідченого Радивонівською сільською радою 10.08.2000 року, реєстровий номер 165, після його смерті спадщину прийняли сини померлого [PERSON] та [PERSON] ; дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь [PERSON] , інших заяв та претензій кредиторів не надходило. Тобто, заяв про прийняття спадщини за вищевказаним заповітом інший спадкоємець [PERSON] до Великобагачанської державної нотаріальної контори не подавав; при цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що він прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом фактичного проживання з останнім в [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1), літня кухня (літ. - Б,б), сарай (літ. - В), сарай (літ. - в), погріб вхідний (літ. - Г), огорожа №1, ворота огорожі №2, ворота огороді №3, колодязь питний №4 (а.с.а.с.16-18). Відповідно до повного Звіту про оцінку майна №1018-1332 від 20.11.2018 року, складеного ТОВ «Консультаційно-оціночною компанією «Дисконт», вартість об`єкта оцінки - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 96,3 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS] складає 48550 гривень (а.с.а.с.49-61). З листа ПП Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 20.06.2018 року №6014 вбачається, що реєстрація права власності на житловий будинок станом на лютий місяць 2004 року за адресою [ADDRESS] не проводилася (а.с.20). З повідомлення в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. №01-09/1181 від 29.11.2018 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] , останнім постійним місцем проживання якого було [ADDRESS] заяву про прийняття спадщини подали його сини [PERSON] , [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь [PERSON] . Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило та відсутні претензії кредиторів; 30.05.2002 року на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 4,38 умовних кадастрових гектари, що знаходиться в КСП «Україна» Великобагачанського району Полтавської області. 21.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (посвідченого Радивонівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 09.08.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №165), на 1/2 (одну другу) часток земельних ділянок площею 0,1500 га, площею 0,1562 га та площею 0,0940 га (а.с.а.с.36-45). Отже, з сукупності досліджених документів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , а також відомостей, які містяться у постановах нотаріуса від 19.04.2018 року та 25.10.2018 року об`єктивно вбачається, що спадщину у встановленому законом порядку у строки, передбачені ЦК України прийняли сини померлого [PERSON] та [PERSON] , а дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини до Великобагачанської держнотконтори не надходило. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , які прийняли спадщину (згідно документів органу нотаріату) є позивачі у справі [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивачі [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] , тому змушені звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved