Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Згідно позовної заяви 04 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по тій причині, що не зійшлись характерами, тривалий час немає спільних інтересів, через різницю поглядів на життя на побутовому ґрунті почали виникати непорозуміння та конфлікти, що призвело до напружених відносин в сім'ї, втрати почуття поваги та любові один до одного. На даний час не підтримують ніяких сімейних відносин, спільне господарство не ведуть. Основними причинами розлучення є те, що хоча проживають разом, однак відповідач працює у м. Хмельницькому та додому приїжджає лише 1 раз в тиждень, вихованням дитини майже не займається, не намагається щось допомогти по господарству, коштів на утримання сім'ї фактично не виділяє. На початку 2015 року позивачем вже подавалась заява про розірвання шлюбу, проте така залишена без розгляду, оскільки сподівалась зберегти сім'ю, однак це не принесло результату, тому примирення є неможливим. Оскільки подальше подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим, їх сім'я остаточно розпалась, шлюб має формальний характер, тому позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача судові витрати. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, в наданий судом строк примирення не відбулось, подальше спільне життя є неможливим. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає,не заперечує проти розірвання шлюбу, в наданий судом строк примирення не відбулось, подальше спільне життя є неможливим. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 04 серпня 2012 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 04 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис за №40, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON], [PERSON]. Ухвалою суду від 16 жовтня 2015 року сторонам надано строк для примирення два місяці. З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, в наданий судом строк примирення між ними не відбулось, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вказані обставини, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved