Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Звернувшись у вересні 2014 року до суду з даним позовом, [PERSON] зазначає, що 9 вересня 2011 року між ним та [PERSON] був укладений договір оренди № 143. Відповідно до цього договору ним були передані в оренду відповідачу за плату електронні автомати для розвитку спритності. Згідно з п. 4.1 договору відповідач зобов'язаний вносити орендну плату в розмірі 4800 грн. Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з орендної плати за період з вересня 2011 року по серпень 2014 року включно в розмірі 172800 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що договір оренди з позивачем не укладав. Підписи в договорі оренди та акті приймання-передачі йому не належать. Відсутні докази здійснення передоплати за перший і останній місяць як зазначено в договорі. Копія договору, долучена позивачем до позову, не відповідає його оригіналу. В акті приймання-передачі зазначено найменування торгових марок автоматів, але не зазначені номера технічних паспортів. Позивачем не надано документів на дане обладнання. Свідки, які були допитані попереднім складом суду, давали суперечливі показання щодо місця передання обладнання. В акті приймання-передачі місцем передання обладнання зазначена адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Ротарна, 23, але згідно з фотографією, яка ним була долучена до матеріалів справи, за цією адресою знаходиться ломбард Капітал. Відсутні товарно-транспортні накладні на перевезення обладнання. Просив в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на його користь витрати, пов'язані з явкою до суду, в розмірі 412,46 грн. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 9 вересня 2011 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди № 143, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався передати [PERSON] у володіння та користування електронні автомати в кількості 11 штук, а [PERSON] своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. Згідно з п. 4 договору оренди орендна плата становить 4800 грн. або еквівалент 600 доларів США. Пунктом 7.1 договору оренди визначено, що даний договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі обладнання і діє до 09 вересня 2012 року. Відповідно до п. 7.5 договору оренди якщо сторони по закінчення строку дії цього договору продовжують виконувати його умови, договір вважається пролонгованим на невизначений строк, але кожна зі сторін має право припинити його дію, попередивши письмово про це іншу сторону за один місяць. Згідно з актом приймання-передачі від 9 вересня 2011 року [PERSON] прийняв від [PERSON] п'ять електронних автоматів Игрософт та шість електронних автоматів Мегаджек. Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з частиною 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 5 цієї ж статті визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підтвердження укладення 9 вересня 2011 року договору оренди та отримання відповідачем обладнання за цим договором позивач надав суду копію договіру оренди та акту приймання-передачі обладнання, оригінали яких були оглянуті судом у судовому засіданні. Проте відповідач, заперечуючи факт укладення ним 9 вересня 2011 року договору оренди з позивачем та отримання ним обладнання за цим договором, доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надав, клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи не заявив, хоча право заявити таке клопотання роз'яснювалося йому судом, як і положення закону про те, що саме він зобов'язаний довести необґрунтованість вимог позивача у разі заперечення проти позову, але відповідач категорично не бажає нести витрати по проведенню експертизи. Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем не надано. Доводи відповідача щодо неналежного оформлення договору оренди та акту приймання-передачі обладнання, відсутності доказів належності обладнання позивачу та здійснення передоплати за перший і останній місяць відповідно до умов договору, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не спростовують обґрунтованості вимог позивача. Крім того, належність [PERSON] електронних автоматів «Мегаджек» та «Ігрософт» підтверджується долученою до матеріалів справи копією накладної № 113 від 16.03.2010 року. Враховуючи, що відповідач не надав доказів того, що підписи в договорі оренди та акті приймання-передачі від 9 вересня 2011 року йому не належать, договір оренди недійсним не визнаний, виходячи з презумпції правомірності правочину, встановленої частиною 1 статті 214 ЦК України, а також того, що після закінчення строку дії договору оренди жодна зі сторін не заявила про його припинення, а, отже, договір оренди є продовженим на строк, раніше визначений у договорі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість з орендної плати за період з вересня 2011 року по серпень 2014 року включно в розмірі 172800 грн. (4800 грн. х 36 міс.). Посилання позивача в позові на положення статті 193 ГК України та статей 2, 54, 56, 61, 64, 82 ГПК України, які регулюють господарські правовідносини, на думку суду, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки підставою позову є саме обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому, незважаючи на те, що представник позивача в судовому засіданні не скористався своїм правом уточнити позовні вимоги, порушене право позивача підлягає захисту. У зв'язку з задоволенням позову відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1728 грн. Вимога відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат, пов'язаних з явкою до суду, в розмірі 412,46 грн. задоволенню не підлягає.

Outcome: approved