Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, ПАТ «Укрсоцбанк» просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-330 від 17.10.2008 р. у розмірі 55507 грн. 87 коп., судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., зазначивши, що 17.10.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-330 (надалі - кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Банк надав відповідачу кредит. Надання кредиту здійснювалось траншами зі сплатою 23% річних та комісій в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 78700 грн. 00 коп. та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 15.10.2018 року. Як зазначає позивач, перший та єдиний транш за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії було надано відповідачу 17.10.2008 року у сумі 78700 грн. 00 коп. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаними договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-330 від 17.10.2008 р. станом на 09.12.2015 року 55507 грн. 87 коп., яка складається з наступного: 33447 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом; 10809 грн. 42 коп. заборгованість за відсотками; 3479 грн. 89 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 3268 грн. 14 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 2305 грн. 39 коп. інфляційні витрати за кредитом; 2197 грн. 30 коп. інфляційні витрати за відсотками. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду клопотання, в якому вказав, що підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував, а також просив стягнути з відповідача на свою користь витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 420 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, за правилами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, повідомленим про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, у заочному порядку. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи видно, що 17.10.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-330. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Банк надав відповідачу кредит. Надання кредиту здійснювалось окремими частинами траншами, зі сплатою 23% річних та комісій в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 78700 грн. 00 коп. та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 15.10.2018 року. Перший та єдиний транш за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії було надано відповідачу 17.10.2008 року у сумі 78700 грн. 00 коп. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязувався виконати зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаними договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-330 від 17.10.2008 р. станом на 09.12.2015 року 55507 грн. 87 коп., яка складається з наступного: 33447 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом; 10809 грн. 42 коп. заборгованість за відсотками; 3479 грн. 89 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 3268 грн. 14 коп. пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 2305 грн. 39 коп. інфляційні витрати за кредитом; 2197 грн. 30 коп. інфляційні витрати за відсотками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як зазначено у ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Укрсоцбанк» у рахунок заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-330 від 17.10.2008 р. підлягає стягненню: 33447 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом; 10809 грн. 42 коп. заборгованість за відсотками; 2305 грн. 39 коп. інфляційні витрати за кредитом; 2197 грн. 30 коп. інфляційні витрати за відсотками, а всього 48759 грн. 84 коп. Позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в частині стягнення за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 255/38-330 від 17.10.2008 р.: 3479 грн. 89 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 3268 грн. 14 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, до зазначених населених пунктів належить м.\~ Єнакієве Донецької області. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із підпунктом 12 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року, до зазначених населених пунктів належить м. Єнакієве Донецької\~ області. З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що відповідачу [PERSON], який проживає в [INFO], пеня нарахована за Договором відновлювальної кредитної лінії станом на 09.12.2015 року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1378 грн. 00\~ коп. та під час судового розгляду - витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420 грн. 00 коп., які відповідно до ст. 88 ЦПК України, мають бути стягнуті з відповідача у повному обсязі.\~\~

Outcome: partial