Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Бахмут, пров. Кузнечний, 2б, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником будинку № 2б, розташованого по провулку Кузнечний в місті Бахмут Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.1976 року. У будинку зареєстрована відповідач по справі, яка є його дочкою, однак з вересня 2000 року у спірному жилому приміщенні не проживає. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належному [PERSON] будинку, останній просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням,оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на матеріальний стан позивача та порушує його права як власника. До судового засідання позивач [PERSON], який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не зявився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON], яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, заслухавши представника позивача, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.1976 року є власником будинку № 2б, розташованого по провулку Кузнечний в місті Бахмут Донецької області (а.с. 8-10). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з копії довідки № 2450 від 17.12.2018 року, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача та його дружини [PERSON], зареєстрована його дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно акту, відповідач [PERSON], [INFO], з 2000 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 7). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 2б, розташованим по провулку Кузнечний в місті Бахмут Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved