Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом до Комунальної медичної установи «Центр первинної медико -\~ санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області», [PERSON] просить: -стягнути з відповідача на її користь суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за жовтень 2014 року у розмірі 1275,53 грн., за листопад 2014 року у розмірі 2095,50 грн., за грудень 2014 року у розмірі 2095,50 грн., за січень 2015 року у розмірі 1102,62 грн. та допомогу у звязку вагітністю та пологами в розмірі 8656,20 грн., а загалом 15225,35 грн., посилаючись на те, що вона з 03.01.2012 року по 05.03.2015 року перебувала у трудових правовідносинах з КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області», де працювала медичною сестрою. \~\~\~\~\~\~\~\~ Починаючи з липня 2014 року, відповідач в порушення діючого трудового законодавства став виплачувати їй заробітну плату нерегулярно, внаслідок чого їй не була виплачена заробітна плата: - за жовтень 2014 року у розмірі 1275,53 грн.; - за листопад 2014 року у розмірі 2095,50 грн.; - за грудень 2014 року у розмірі 2095,50 грн., - за січень 2015 року у розмірі 1102,62 грн. - та допомога у звязку з пологами у розмірі 8656,20 грн., що в сумі дорівнює 15225,35 грн. Дана заборгованість із заробітної плати та допомоги у звязку з пологами не виплачена їй відповідачем до теперішнього часу. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову. В наданій суду заяві позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному сайті суду та оголошення у пресі, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових правовідносинах з Комунальною медичною установою «Центр первинної медико санітарної допомоги № 5 м. Макіївки Донецької області» з 03.01.2012 року по 05.03.2015 року, де працювала медичною дільничною сестрою. Наказом № 42/207-к від 05.03.2015 року була\~ звільнена на підставі\~ ст.38\~ КЗпП України за власним бажанням (копія трудової книжки з відповідними записами №№ 7-10 на а.с.5 зворот). Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботи. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативними актами роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зазначена норма кореспондується зі ст. 24 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За твердженням позивача, відповідач не виплатив їй заробітну плату за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року. Дана обставина відповідачем не спростована. Визначаючи розмір заборгованості із заробітної плати, суд виходив з даних за розрахунковими листами, в яких в графі «Банк», зазначені такі суми: - за жовтень 2014 року 1275,53 грн., - за листопад 2014 року 1823,08 грн., - за грудень 2014 року -\~ 1823,08 грн., - за січень 2015 року 9690,46грн. у т.ч. лікарняний 8656,20 грн. що загалом складає 14612,15 грн. (1275,53 грн. +1823,08 грн. + 1823,08 грн. + 9690,46 грн. = 14612,15). При цьому суд зауважує, що позивачем при визначенні заборгованості по заробітній платі за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року помилково взяті до розрахунку суми, зазначені за розрахунковими листами в графі «Всього нараховано», без вирахування податків та обовязкових платежів. Тож позов підлягає частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року та допомоги у звязку з вагітністю та пологами у загальному розмірі 14612,15грн. \~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1378,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial