Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, починаючи проводити стягнення з 09.09.2021 р. Позов обґрунтований тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який навчається на 1 курсі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» за денною формою навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні; як зазначається позивачем при зверненні до суду, навчання потребує витрат, які позивач самостійно не має змоги нести. Відповідач має змогу та зобов`язаний утримувати повнолітнього сина до закінчення навчання. Позивач просила суд задовольнити поданий позов. Відповідач просив суд врахувати, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , він працює вчителем та просив суд ухвалити рішення з урахуванням даної обставини та з урахуванням доказів про дохід, який він отримує, та повідомив, що він не був обізнаний з приводу захворювання сина [PERSON] , позивач його не повідомляла про стан здоров`я сина. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, сторони по цій справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження; [PERSON] мешкає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою №027526 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. [PERSON] навчається на 1 курсі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» за денною формою навчання, зарахований 01.09.2021 р., передбачене закінчення навчання 30.06.2025 р., що підтверджується довідкою з НТУ «Дніпровська політехніка». [PERSON] має захворювання на хронічний пиелонефрит, часткова ремісія з гиперфільтраціей, та супутні діагнози дізметаболічна нефропатія, ортостатична протеинурия, синдром вегетативної дісфункції, ваготониия, хронічний тонзиліт, зміщена носова перегородка, а також: хронічний гастродуоденіт та поєднані із ним дуоденогастральний рефлюкс, синдром надмірного бактеріального росту, мальабсорбція лактози, функціональний розлад жовчного міхура, що підтверджується виписками з історії хвороби. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідач працює вчителем інформатики в Департаменті гуманітарної політики ДМР КЗО «СЗОШ №1» та отримує дохід, сукупний розмір якого, починаючи з січня 2021 р. по листопад 2021 р., становить 254\~163,72 грн. (довідка про доходи від 24.11.2021 р. №667). Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з обов`язку батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, та його виконання. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для його задоволення частково, виходячи з наступного. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх\~до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у\~ батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст.\~198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно \~ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. На виконання ст. 182 СК України суд враховує, що: -[PERSON] має захворювання на хронічний пиелонефрит, часткова ремісія з гиперфільтраціей, та супутні діагнози дізметаболічна нефропатія, ортостатична протеинурия, синдром вегетативної дісфункції, ваготониия, хронічний тонзиліт, зміщена носова перегородка, а також: хронічний гастродуоденіт та поєднані із ним дуоденогастральний рефлюкс, синдром надмірного бактеріального росту, мальабсорбція лактози, функціональний розлад жовчного міхура; [PERSON] навчається за державним замовленням та отримує стипендію, про розмір стипендії докази суду не надані; -на підтвердження власного стану здоров`я відповідачем докази не надані, відповідач працює вчителем інформатики в Департаменті гуманітарної політики ДМР КЗО «СЗОШ №1» та отримує дохід, сукупний розмір якого, починаючи з січня 2021 р. по листопад 2021 р., становить 254\~163,72 грн.; -платник аліментів має малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] ; докази про наявність у відповідача непрацездатних дружини, батьків, іншої дочки/сина відсутні; -докази про наявність у платника аліментів на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав суду не надані; Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідач не надає допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, син потребує матеріальної допомоги та відповідач може надавати матеріальну допомогу. З огляду на вищенаведене, вочевидь порушення прав повнолітнього сина з боку відповідача. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Водночас, задовольняючи позов частково (в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу)), суд погоджується із слушністю доводів відповідача щодо необхідності врахування його сімейного стану в частині наявності в нього малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та перебування дитини на його утриманні. Також суд бере до уваги відсутність доказів про статок відповідача, що дозоляло би суду дійти до іншого висновку у справі, яка розглядалася судом, в частині розміру аліментів, які присуджуються до стягнення. Таким чином, для суду наявні підстави для задоволення вимог позивача частково та стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Щодо строку, з якого присуджуються аліменти, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (тобто з 15.09.2021 р.). На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial