Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та зацікавленої особи: 21.08.2020 року адвокат Веріковська Т.А., діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаною заявою, у якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі [INFO] у Донецькій Народній Республіці (м. Донецьк). Заява мотивована тим, що 15.09.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого [INFO] у подружжя народилася дитина жіночої статі. Оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк, Дніпровський районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у реєстрації народження дитини. Вказані обставини змусили заявників звернутись до суду. ІІ. Заяви(клопотання) учасників справи. У час призначений до розгляду справи, заявники у судове засідання не з`явились. Про час, місце та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином. Представник заявників - адвокат Веріковська Т.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі заявників та їх представника. Представник Дніпровського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 серпня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі. 25.08.2020 року до початку розгляду заяви по суті від представника заявників - [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 26.08.2020 року. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 15 вересня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 15.09.2019 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено актовий запис №1510 та видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] у подружжя народилася дитина жіночої статі, про що 20.03.2020 року Київським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки складено запис акту про народження №118 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 18.08.2020 р. відмовлено у державній реєстрації народження дитини жіночої статі, яка народилась [INFO] , оскільки свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.03.2020 року Київським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, є недійсним, як документ, що виданий органом передбаченим ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», у зв`язку із чим не створює правових наслідків. V. Оцінка Суду. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275 від 02.12.2015 року (з подальшими змінами та доповненнями) місто Донецьк (Донецька міська рада) віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.03.2020 року Київським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia») зроблено висновок, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Згідно з абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18 січня 2018 року, який набув чинності 24 лютого 2018 року, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження дитини жіночої статі [INFO] , данні обставини підтверджуються доказами зібраними у справі: паспортами заявників, свідоцтвом про одруження. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.03.2020 року Київським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, не має юридичної сили, через тимчасову окупацію території України проте сприймається судом як доказ в справі. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. VIII. Порядок набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved