Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Звертаючись із зазначеним позовом до відповідача, [PERSON] просити суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (далі квартира), укладений 14 серпня 1993 року та визнати за нею право власності на цю квартиру, припинивши право власності на цю квартиру за Перовським сільпо, мотивуючи вимоги позову тим, що між сторонами було укладено угоду купівлі-продажу квартири на виконання постанови відповідача, якою було задоволено вимоги позивачки про купівлю квартири. Уточнює, що дійсно вказана угода підлягала нотаріальному оформленню після внесення позивачкою грошей в касу, що нею було виконано. Проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди. Будинок, де знаходиться спірна квартира, належав Перовскому сільпо та перейшов на баланс Сімферопольської райспоживспілки. Позивачка свої вимоги підтримала. Представник відповідача вимоги позову не визнав та пояснив суду, що дійсно з частиною членів Сімферопольської райспоживспілки, які проживають у домоволодінні по [ADDRESS], було нотаріально посвідчено договори купівлі-продажу квартир після внесення ними оплати. Проте з позивачкою не було укладено договір купівлі продажу квартири з огляду на те, що на цей час змінилося керівництво товариства та структура самого товариства. Заслухавши сторони та їх представників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі відповідача (а.с. 11). Квартира складається з приміщень житловий будинок літер «В», з прибудовами «в», «в1», «в2» загальною площею 37, 9 кв.м, що підтверджується технічною документацією та висновками експертизи (а.с. 12-14, 41-55). Постановою правління Сімферопольської райспоживспілки було ухвалено рішення про продаж квартир в будинку [ADDRESS], в тому числі і позивачці (а.с. 8). Позивачка, з свого боку, виплатила гроші за квартиру, що відповідало вартості майна, визначеній його власником (а.с. 7, 9-10). Частина осіб, що їх було зазначено в Постанові правління Сімферопольської райспоживспілки, набула право власності на квартири в будинку по [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідач, з свого боку, ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу квартири, що визнав в судовому засіданні його представник. При цьому, на думку суду, підстави такого ухилення юридичного значення не мають. У відповідності з частиною 2 статті 47 Цивільного кодексу УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Узагальнюючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованості вимог позову в частині визнання угоди дійсною та визнанні права власності позивачки на квартиру. Висновками судової будівельно-технічної експертизи визначено, що на цей час вартість квартири складає 67500 гривень, а, отже, з цієї сумі слід обчислювати державний судовий збір, що позивачка просила стягнути з неї. З урахуванням того факту, що квартира та будинок, де ця квартира знаходиться, наразі перебувають на балансі відповідача, вимоги про припинення права власності на квартиру за Перовським сільпо задоволенню не підлягають. Судові витрати, у відповідності до заяви позивачки, в сумі 445,60 гривень слід стягнути з неї. На підставі статей 47 Цивільного кодексу УРСР,

Outcome: partial