Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

З позовною заявою про визнання недійсним та скасування розпорядження Козелецької районної державної адміністрації, державного акту на право власності на земельну ділянку до суду звернувся [PERSON] до Козелецької районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Патютинська сільська рада Козелецького району Чернігівської області та відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі. Позов мотивований тим, що позивачу, [PERSON], стало відомо, що пай № 203, з яких рілля 2,32 га, кадастровий номер 7422087700:05:001:0203, сіножать площею 0,67 га, кадастровий номер 7422087700:05:002:0203, пасовище площею 0,61 га, кадастровий номер 7422087700:05:003:0203 на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 30 березня 2007 року № 147 земельна ділянка була передана та перебувала у власності [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Судові витрати з відповідачів просить не стягувати. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Представник Козелецької районної державної адміністрації [PERSON], позов, після зміни позовних вимог позивачем, визнає та просить його задовольнити. Представник Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника сільської ради, з позовом згоден. Представник відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі в судовому засідання не заперечував проти задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 1 ЦПК України вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 27 серпня 1996 року померла мати позивача, [PERSON]. Після смерті спадкодавця як спадкоємець за законом [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецької РДНК та було зареєстровано спадкову справу за № 297/2003 року. З метою отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] нотаріусу було подано необхідні документи та і нотаріальному порядку, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач успадкував належне йому право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області колишнього КСП «Комунар». До правовстановлюючого документу, який посвідчує належне право спадкодавцю, зокрема сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0112437 внесено зміни про власника та в подальшому розпорядженням Козелецької державної адміністрації № 443 від 29 жовтня 2007 року йому було передано право власності на земельну частку (пай) № 203, загальною площею 3,60 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та головою Козелецької РДА видано Державний акт на право власності на землю серії ЯЕ № 776426 від 01 серпня 2008 року. Таким чином підставою видачі Державного акту на право власності на землю серії ЯЕ № 776426 від 01 серпня 2008 року, який посвідчує право власності на землю позивача є розпорядження Козелецької РДА № 443 від 29 жовтня 2007 року, земельна ділянка, на яку позивач [PERSON] отримав право в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON] є земля загальною площею 3,60 га, розташована на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пай № 203, з яких рілля 2,32 га, кадастровий номер 7422087700:05:001:0203, сіножать площею 0,67 га, кадастровий номер 7422087700:05:002:0203, пасовище площею 0,61 га, кадастровий номер 7422087700:05:003:0203. [PERSON], позивач у справі, належне його матері право на земельну частку (пай), отримав свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку, право за реєстрував, вніс зміни до сертифікату та відповідно до норм чинного законодавства, отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою та отримав безоплатно у власність успадковану ним земельну ділянку (пай) № 203, вказане право було посвідчено Державним актом на право власності на землю 01 серпня 2008 року. Однак, як стало відомо на даний час, вказаний пай № 203, земельна ділянка на час отримання [PERSON] правовстановлюючого документу, вже була передана і перебувала у власності іншої особи на підставі розпорядження Козелецької РДА № 147 від 30 березня 2007 року [PERSON], право на яке посвідчено Державним актом на право власності на землю серії ЯГ № 876240, який виданий 19 березня 2008 року Козелецькою РДА. Таким чином розпорядженням Козелецької РДА від 29 жовтня 2007 року № 443 передано у власність [PERSON] земельну ділянку (пай) № 203, яка вже перебувала у власності іншої особи а фактично вже не було повноважень на розпорядження вказаним паєм та передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, а також надавати дозвіл на виготовлення державного акту взамін сертифіката на земельну частку (пай), а тому вказане рішення розпорядження, є незаконним. Єдиний документ, який посвідчує перехід до [PERSON] право на право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Комунар» в селі на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧН № 0112437, виданий Козелецькою РДА є свідоцтво про право на спадщину, який виданий Козелецьким державним нотаріусом та передано до відділу Держгеокадастру, а також сертифікат, що посвідчував право померлої. Розпорядження Козелецької РДА від 29 жовтня 2007 року № 443, яким у власність [PERSON] було передано земельну ділянку (пай) № 203, порушує цивільні права та інтереси як позивача у справі, [PERSON] так і [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом. Позивач у справі в силу ст. 152 Земельного Кодексу України має право на захист свого права шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, а тому змушений звернутися до суду для скасування незаконного рішення та як наслідок скасування виданого на підставі розпорядження Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка вже належить іншій особі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved