Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 06 серпня 2018 року [PERSON] та [PERSON] (надалі позивачі) звернулися до суду з позовом до територіальної громади с. Бзів в особі виконавчого комітету Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області, треті особи [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно. Позов обґрунтовують тим, що згідно розпорядженням № 60 від 07.03.1994 року по радгоспу ім. Тімірязєва с. Бзів Баришівського району Київської області, їхній сім`ї було надано право на приватизацію житлового будинку в якому вони проживали. Згідно з вказаним розпорядженням, членам їхньої сім'ї: батьку - [PERSON], матері - [PERSON], дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було видано свідоцтво про право власності [NUMBER] від 25.05.1994 року на житловий будинок. Свідоцтво про право власності на житло було зареєстровано у Переяслав-Хмельницькому міжміському бюро технічної інвентаризації. Приватизація земельної ділянки на якій знаходиться житловий будинок не проводилася. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, діти - [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину до складу якої в тому числі ввійшло право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Бзів Баришівського району, Київської області. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] після смерті якої залишився спадок у вигляді 1/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, земельна частка (пай) на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області. [INFO] помер брат позивачів [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, земельна частка (пай), що знаходиться на території Бзівської сільської ради. Позивачі прийняли спадщину після смерті матері та брата. [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) свої належні спадкові частки після смерті спадкодавців оформили в судовому порядку в 2011 році. У 2018 році маючи наміри оформити належні документи на спадкове майно, позивачі звернулися до Баришівської державної нотаріальної контори де їм було роз`яснено, що все спадкове майно їм необхідно успадковувати в судовому порядку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] на розгляд справи не з'явилися, звернулися до суду із заявою про проведення судового засідання у їхню відсутність. Позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримують в повному обсязі, просять суд позов задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади с. Бзів в особі виконавчого комітету Бзівської сільської ради Баришівського району Київської областіна розгляд справи не з'явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] на розгляд справи не з'явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позовні вимоги викладені в позовній заяві визнають в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечують. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 07.08.2018 року ухвалою судді Баришівського районного суду Київської області про було відкрито провадження у справі та призначено справу за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В даних конкретних правовідносинах Суд знаходить достатні підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог статті 200 ЦПК . ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, [INFO] у віці 45 років помер - [PERSON], батько позивачів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області та зроблено відповідний запис за № 21 (а.с.15). [INFO] у віці 45 років померла - [PERSON], яка була матір'ю позивачів та відповідачів по справі. Даний факт було зафіксовано 11.01.2002 року в книзі реєстрації смертей виконкому Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області та зроблено відповідний запис за №01 (а.с.16). [INFO] у віці 23 років помер - [PERSON], про що [INFO] в книзі реєстрації смертей виконкому Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №08. Покійний буврідним братом позивачів. В день їхньої смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/6частини житлового будинку з відповідними частинами господарсько-побутових будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] та 1/4 частина земельної частки (паю) площею 7,47 в умовних кадастрових гектарах сертифікат серії [NUMBER], що належала [PERSON] та 1/4 частина земельної частки (паю) площею 7,47 в умовних кадастрових гектарах сертифікат серії [NUMBER], що належала [PERSON], вартість кожної з них однакова і становить 112164, 95 грн., які розташовані на території Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області. Відповідно до ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкуванні по закону, спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти (в тому числі усиновлені), один із подружжя та батьки (померлого). Після смертіматері [PERSON], спадкоємцями за законом є її діти:[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] в 2011 році отримали спадщину після покійних батька, матері та брата. Згідно зі ст. 530 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Після смерті[PERSON], спадкоємцями другої черги за законом є:[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину. Ніякого розпорядження (заповіту) ні [PERSON], ні [PERSON], ні [PERSON] при житті не зробили. При зверненні позивачів до державного нотаріуса Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області з приводу оформлення спадку, було з'ясовано, що у свідоцтво про право власності на житло від 1994 року не було включено господарських будівель та споруд, а також при проведенні інвентаризації будинку змінилася загальна площа будинку із 66, 20 кв. м на 78,7 кв. м, а також номер будинку змінився із [ADDRESS] на [ADDRESS]. Зазначений вище будинок був наданий членам сім'ї: батьку - [PERSON], матері - [PERSON], дочці - [PERSON], та синам - [PERSON], [PERSON], згідно розпорядженням №60 від 07.03.1994 року радгоспу ім. Тімірязєва с. Бзів Баришівського району Київської області. Органом приватизації Дирекцією радгоспу «Тімірязєва» було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 66,20 кв.м, що розташовані по [ADDRESS]. Дане свідоцтво було зареєстровано у Переяслав-Хмельницькому міжміському бюро технічної інвентаризації Київської області. Приватизація земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок, власниками не проводилася. У Баришівському бюро технічної інвентаризації Київської області, 25.11.2011 року було виготовлено технічний паспорт на цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, власниками якого записано: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При розв'язанні спору щодо спадкування на земельні ділянки, документом, що посвідчує право власності на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай). В матеріалах справи є копії сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], [NUMBER], видані Баришівською райдержадміністрацією Київської області на підставі рішення №380 від 27.12.1996 року, які посвідчують, що [PERSON] та [PERSON] належить право на земельні частки (пай), що перебувають у колективній власності КСП ім. Тімірязєва с. Бзів Баришівського району Київської, площею кожної 7,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, вартістю 112164,95 грн. кожної з них. З урахуванням вищенаведеного, позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом мають право на успадкування даних земельних ділянок. V. Оцінка Суду. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкуванні по закону, спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти (в тому числі усиновлені), один із подружжя та батьки (померлого). З наданих доказів встановлено, що позивачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті своїх батька, матері та брата. Відповідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а також не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Крім того, Судом враховується, що відповідач та треті особи позовні вимоги позивачів визнали, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved