Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Зміст позовних вимог. 12.04.2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Діброва К.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , якій за життя належала земельна ділянка площею 4,22 га, розташована на території Комишанської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 23.12.2017 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] . Представник позивача зазначає, що [PERSON] у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно обробляв вищевказану земельну ділянку, а тому вважає, що в будь-який час зможе реалізувати своє право на спадщину. Крім того, на усне звернення позивача до нотаріуса йому було роз`яснено, що необхідні нотаріальні дії можуть бути вчинені після закінчення карантину, оголошеного у зв`язку з поширенням короновірусної інфекції COVID-19,\~а тому\~ строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Посилаючись на викладене, представник позивача просив визначити [PERSON] додатковий строк для подання до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Лебедєвої Л.М. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. 13.04.2021 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Представник Комишанської\~сільської ради\~Охтирського району\~Сумської області\~ подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 041560 від 20.03.2001 року [PERSON] на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Малопавлівської сільської ради передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,22 га в межах згідно з планом, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малопавлівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1379, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] приватну земельну ділянку площею 4,22 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малопавлівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 041560, виданого 20.03.2001 року на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Малопавлівської сільської ради та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 536 (а.с. 8, 9). Згідно заповіту від 23.12.2017 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,22 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Малопавлівської сільської ради, Охтирського району, Сумської області. (а.с. 11) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 16.09.2020 року (а.с. 7). В листі від 07.04.2021 року № 01-16/42 приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Багацька О.М. повідомила позивача про те, що відкрити спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] не можливо, оскільки ним пропущено встановлений ст. 1209 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини, а на день смерті зі спадкоємицею він не був зареєстрований та не проживав за однією адресою (а.с. 12). За загальним правилом ст.ст. 1220,\~1222,\~1270\~ЦК України положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до ч.1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Положеннями ст.\~ 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За приписами ст.1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами частини першої вказаної правової норми, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно вимог ч. 3\~ст. 1271 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовну\~заяву представник\~позивача зазначає,\~що [PERSON] \~у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , оскільки вважав, що він фактично прийняв спадщину, у звязку з тим, що після смерті спадкодавця користувався земельною ділянкою, яку вона йому заповіла. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не\~заводилася, спір\~щодо спадкового майна відсутній, а також необізнаність позивача у галузі спадкового права та відсутність відомостей про своєчасне роз`яснення йому визначеного законом порядку спадкування, а тому причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини є поважними. Отже, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе\~надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав. Висновок суду. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованим, а тому підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved