Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Згідно позовної заяви, яка надійшла до суду 09 листопада 2016 року, сторони 16 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося по тій причині, що через різницю поглядів на життя почали виникати непорозуміння та конфлікти, з вересня 2016 року проживають окремо і припинили шлюбні відносини,подальше подружнє життя, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сімя остаточно розпалася. У звязку із зазначеними обставинами позивач просить шлюб розірвати, прізвище після розлучення змінити на дошлюбне. Сторонами досягнуто згоди про утримання і виховання дитини. Спільного майна, що набуте в шлюбі, немає. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву і просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає,примирення в наданий судом строк не відбулось, проживати однією сімєю не можуть. Судове засідання проведено у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія 1-БВ № 113495, виданого 16 жовтня 2013 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб 16 жовтня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №80, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 08 грудня 2016 року сторонам надавався строк для примирення один місяць. З позовної заяви та письмових заяв позивача і відповідача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом строк примирення між ними не відбулось, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, після розірвання ш любу позивачу необхідно відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved