Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

З позовною заявою до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності на 11/150 частин квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2013, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ушивець О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2248, належить 64/75 часток квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 24.12.2013 серії ЕАК № 850307. До придбання вказаної квартири ця квартира належала [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2013 № 2027/1321/12. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 64/75 частин спірної кватири належить [PERSON] , а 11/75 часток належить [PERSON] . 64/75 часток за рішенням суду успадкував [PERSON] , а 11/75 часток залишено відкритими за дітьми [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про їх смерть, спадкоємцем [PERSON] є його дружина - [PERSON] та його син - [PERSON] . На теперішній час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки отримала постанову від 06.02.2019 про відмову у видачі спадщини після смерті [PERSON] з тих підстав, що немає в живих жодного з подружжя спадкодавців та за померлим не було зареєстроване право власності на спірне майно. Ухвалою судді від 23.11.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.69-70). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та Харківської міської ради, в якому просять: прийняти зустрічну позовну заяву та розглядати її в одному провадженні з первісним позовом; визнати за ними право власності за кожним по 11/150 часток в квартирі [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.107-109). Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони, [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцями [PERSON] . Спадщину після його смерті вони прийняли, оскільки були зареєстровані разом зі спадкодавцем за однією адресою, проте, як спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , отримати свідоцтво про право на спадщину вони не можуть з тих підстав, що нема в живих жодного з подружжя спадкодавців та за померлими не було зареєстроване право власності на спірне майно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із уточненою зустрічною позовною заявою до [PERSON] та Харківської міської ради, в якому просять: визнати за ними право власності за кожним по 11/300 часток в квартирі [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , посилаючись на те, що у зустрічному позові допущено помилку у розрахунках часток співвласників, а тому є необхідне уточнити позовні вимоги, не змінюючи підстав та предмету позову (а.с.128-129). Ухвалою суду від 09.06.2021 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, зустрічну позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, та об`єднано в одне провадження; вирішено питання про витребування доказів (а.с.136-138). До початку підготовчого засідання позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав до суду заяву, в якій відмовляється від своїх позовних вимог до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом в повному обсязі. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала до суду уточнену зустрічну позовну заяву до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, в якій просить визнати за нею право власності на 11/150 частин в квартирі [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що оскільки позивач за зустрічним позовом [PERSON] відмовився від своїх позовних вимог, необхідно уточнити свої зустрічні позовні вимоги, не змінюючи підстав та предмету позову . Ухвалою суду від 04.11.2021 уточнену зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом прийнято до провадження; прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, та провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, закрито. Учасники справи у підготовче засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку підготовчого засідання позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення уточнених зустрічних позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить розглянути справу без її участі та без участі її представника. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечує та просить їх задовольнити (а.с.104). Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, задовольнити її позовні вимоги, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить їх задовольнити (а.с.133). Відповідач Харківська міська рада до початку підготовчого засідання подав заяву про розгляд справи за відсутності представника та ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права відповідача та інших осіб (а.с.90). В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спірні правовідносини виникли у 1999-2000 роках (дати смерті спадкодавців), тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року, дані цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963 року, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин. Статтею 527 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до положень ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до положень ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 551 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦПК України вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2013, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ушивець О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 2248, належить 64/75 часток квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 24.12.2013 серії ЕАК № 850307 (а.с.5-7). Вказані 64/75 часток квартири належали [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2013 № 2027/1321/12, яке набрало законної сили. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 64/75 частин спірної кватири належить [PERSON] , а 11/75 часток належить [PERSON] , який за життя заповіту не склав, та 11/75 часток залишено відкритими за дітьми [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Отже, кожен із спадкоємців [PERSON] може претендувати на 11/150 частин квартири. В силу ч.ч.4,5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] (а.с.173-175). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.12). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Отже, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , залишилась спадщина у виді 11/75 часток квартири [ADDRESS] , спадкоємцями на які є діти померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках по 11/150 за кожним. Постановою державного нотаріуса Одинадцятої ХДНК від 06.02.2019 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що за життя [PERSON] право власності на частку в спільному майні подружжя не було оформлено на ім`я її чоловіка [PERSON] (а.с.15). Згідно витребуваної судом копії спадкової справи, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулись дочка померлого [PERSON] , син померлого [PERSON] , дружина померлого [PERSON] . 06.02.2002 державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК видано свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , за яким спадкоємицями майна на 2/3 частки квартири [ADDRESS] є його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] , в рівних частках кожна. На 1/3 частку спадкового майна свідоцтво про право на спадщину не видано (а.с.164-182). Тобто дочка померлого [PERSON] - [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що свідчить про вчинення нею дій для прийняття спадщини, визначені ст. 549 ЦК України. [PERSON] також у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] , але за життя право на спадщину не оформив. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців. Дружина померлого [PERSON] постійно на день смерті спадкодавця [PERSON] була зареєстрована з ним за однією адресою, що підтверджується копією будинкової книги ( а.с.116-121). Згідно витребуваної судом копії спадкової справи, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] в особі представника [PERSON] . Інших заяв щодо спадщини після смерті [PERSON] не зареєстровано (а.с.147-162). Тобто дружина померлого [PERSON] - [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, була постійно зареєстрована зі спадкодавцем на день його смерті, що свідчить про вчинення нею дій для прийняття спадщини, визначені ст. 549 ЦК України. Син померлого [PERSON] - [PERSON] будь-яких дій в розумінні ст. 549 ЦК України для прийняття спадщини не вчинив, та відмовився в суді від своїх позовних вимог про визнання за ним права власності на частину квартири за законом після померлого батька [PERSON] . Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення первісного та зустрічного позовів у повному обсязі. Визнання позивачем зустрічних позовних вимог та визнання відповідачем первісних позовних вимог не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи відмову [PERSON] від своїх позовних вимог. Отже, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При зверненні до суду позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] понесли судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця, пропорційно до виділеної йому частки. Враховуючи вищевикладене, приписи ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] понесені ними судові витрати.

Outcome: approved