Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Згідно позову, відповідно до укладеного договору № 01-1659/Н від 13 січня 2014 року відповідач ПП «Апрель Плюс» в банківській установі позивача отримав кредит вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 500000 грн. Відповідач взяв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 22,5 % річних та повернути кредит до 09 січня 2015 року. Станом на 20 березня 2015 року заборгованість відповідача перед банком становить: · прострочена заборгованість за тілом кредиту 440719,18 грн.; · прострочена заборгованість за відсотками 48073,63 грн.; · поточна заборгованість за відсотками 9176,62 грн.; · пеня за прострочення повернення кредиту 40459,94 грн.; · пеня за прострочення сплати відсотків 2649,24 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 13 січня 2014 року було укладено договір поруки № 01-1659/Т/2. Відповідно до умов договорів поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобовязань по кредитному договору. Станом на час подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором позичальником та поручителем у добровільному порядку не погашена. Позивач просить стягнути з відповідачів на його користь зазначену заборгованість та понесені ним судові витрати. Позивач [PERSON] акціонерне товариство «АктаБанк», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника. Відповідачі ПП «Апрель Плюс» та [PERSON], належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 77 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомили. За ухвалою суду розгляд справи проведений в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем до позову додана копія кредитного договору № 01-1659/Н (а.с. 8-11), укладеного 13 січня 2014 року між відповідачем [PERSON] підприємством «Апрель Плюс» та [PERSON] підприємством «АктаБанк, за яким банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти у формі відкличної відновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 500000 грн., , а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 22,5 % річних. За витягом з особового рахунку (а.с. 7), позивач зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, та з 14 по 21 січня 2014 року надав позичальнику кредитні кошти у загальному розмірі 500000 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За умовами договору ПП «Апрель Плюс» зобовязалась повернути суму кредит згідно наступного графіку: до 10 листопада 2014 року 150000 грн., до 10 грудня 2014 року 150000 грн., до 09 січня 2015 року повернути кредит у повному обсязі (п. 1.3 кредитного договору). Сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно по 10 число місяця, включно, наступного за місяцем, за який було здійснене таке нарахування (п. 3.5 кредитного договору). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 5-6), ПП «Апрель Плюс» здійснив два платежі з повернення кредиту 12 серпня 2014 року у розмірі 50000 грн. та 08 грудня 2014 року у розмірі 9280,82 грн. 09 січня 2015 року позивальник кредитні кошти у повному обсязі позивачеві не повернув, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 440719,18 грн. Сплату нарахованих процентів позичальник здійснював несвоєчасно та не у повному обсязі, внаслідок чого станом на 20 березня 2015 року заборгованість простроченими відсотками склала 48073,63 грн. та поточними відсотками - 9176,62 грн. Розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки. За ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 9.2 договору, за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання щодо платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за строк прострочення виконання зобовязання, на суму невиконаного зобовязання. Позивачем з дотриманням вимог п. 9.2 кредитного договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України здійснене нарахування пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 40459,94 грн. грн. та пені за прострочення сплати процентів у розмірі 2649,24 грн. Розрахунок пені позивачем здійснений арифметично правильно, у межах річного строку давності та відповідачами не оспорюється. Таким чином, відповідач ПП «Апрель Плюс», як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві чергової частини позики у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Кредитний договір був забезпечений укладенням позивачем зі співвідповідачем [PERSON] договору поруки № 01-1659/Т/2 від 13 січня 2014 року (а.с. 12-13), за якими поручитель зобовязався відповідати перед позивачем за виконання ПП «Апрель Плюс» усіх зобовязань що виникли з кредитного договору. За ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, співвідповідач [PERSON], як поручитель ПП «Апрель Плюс», згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, відповідає перед банківською установою у тому ж обсязі, що і останнє, включаючи сплату основного боргу, процентів та неустойки. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання, і згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязані сплати суму боргу у загальному розмірі 541078,61 грн. (440719,18 + 48073,63 + 9176,62 + 40459,94 + 2649,24). За наведених обставин, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за простроченим кредитом, відсотками та нарахованої пені підлягають задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, згідно вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір у загальному розмірі 3654 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь Держави. При цьому суд враховує розяснення, викладені у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», за якими солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Отже, з кожного з відповідачів в дохід Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1827 грн. (3654 / 2).

Outcome: approved