Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

І. [PERSON] позиції позивача та заперечень відповідача 1. В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 2 грудня 2009 року вона призначена опікуном її матері [PERSON] 25 травня 2015 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №98, в якому він просив розглянути питання про подальше виконання позивачем повноважень опікуна. 2 вересня 2015 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №165, в якому він просив звернутись до суду та визнати [PERSON] недієздатною. 15 грудня 2015 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №233, в якому він повторно просив звернутись до суду та визнати позивача недієздатним. 11 січня 2018 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №8, в якому він просив розглянути питання щодо подальшого виконання [PERSON] повноважень опікуна над її матірю [PERSON] Однак підстави для визнання позивача недієздатним, а також для звільнення його від опікунських повноважень відсутні. Ці обставини свідчать про те, що дії головного лікаря Бориспільської ЦРЛ [PERSON] порушують права [PERSON] Крім того, позивач витратив грошові кошти в розмірі 500 гривень на оплату правової допомоги. Тому [PERSON] просить суд визнати протиправними дії головного лікаря Бориспільської ЦРЛ [PERSON], що полягають у неодноразових зверненнях до Бориспільського міського голови [PERSON] з листами №98 від 25 травня 2015 року, №165 від 2 вересня 2015 року, №233 від 15 грудня 2015 року та №8 від 11 січня 2018 року про звільнення позивача від опікунських повноважень над недієздатною матірю [PERSON] та визнання його недієздатним; а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 500 гривень. 2. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 3. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. Він посилається на те, що [PERSON] страждає на шизотипічний розлад та перебуває на «К» обліку. Ця обставина обєктивно перешкоджає позивачу виконувати опікунські повноваження над недієздатною матірю [PERSON] Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 4. Головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] також просить суд відмовити у задоволенні позову. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. 5. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 10 травня 2018 року (а.с.56-57) було відкрито провадження у цивільній справі. 6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 31 січня 2019 року (а.с.162-163), в порядку процесуального правонаступництва Бориспільська ЦРЛ була замінена на КНП Бориспільської районної ради «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7. Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 2 грудня 2009 року (а.с.9) [PERSON] була призначена опікуном її матері [PERSON] 8. 25 травня 2015 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №98 (а.с.10), в якому він просив розглянути питання про подальше виконання позивачем повноважень опікуна. 9. 2 вересня 2015 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №165 (а.с.22), в якому він просив звернутись до суду та визнати [PERSON] недієздатною. 10. 15 грудня 2015 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №233 (а.с.39), в якому він повторно просив звернутись до суду та визнати позивача недієздатним. 11. 11 січня 2018 року головний лікар Бориспільської ЦРЛ [PERSON] звернувся до Бориспільського міського голови [PERSON] з листом №8 (а.с.41), в якому він просив розглянути питання щодо подальшого виконання [PERSON] повноважень опікуна над її матірю [PERSON] 12. Ці обставини свідчать про те, що спірні правовідносини регулюються главою 4 «Загальні положення про фізичну особу» та главою 6 «Опіка та піклування» ЦК України, а також Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України та Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року. IV. Норми права, які застосував суд при вирішенні спору. а. щодо визнання неправомірними дій відповідача. 13. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психологічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. 14. Згідно з ч.1 ст.41 цього ж Кодексу над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. 15. Відповідно до ч.3 ст.75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обовязків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоровя або закладу соціального захисту. 16. Згідно з п.5.2 вказаних вище Правил опіки та піклування органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обовязків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обовязків. б. щодо відшкодування судових витрат. 17. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 18. Згідно ч.2 ст.141 цього ж Кодексу судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. V. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи. а. щодо визнання неправомірними дій відповідача. 19. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] не була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, відсутні докази на підтвердження того, що вона не відповідала своєму призначенню та належним чином не виконувала свої опікунські обовязки відносно її матері [PERSON] 20. Ці обставини свідчать про те, що підстави для визнання позивача недієздатним, а також для звільнення його від опікунських повноважень були відсутні. Зокрема, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 22 грудня 2015 року (а.с.31-32) виконавчому комітету Бориспільської міської ради було відмовлено у задоволенні заяви про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатною матірю [PERSON] 21. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що [PERSON] перебуває на «К» обліку, спростовуються копіями довідок психіатричного кабінету Бориспільської ЦРЛ, з яких вбачається, що позивач навіть не перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Крім того, вказані доводи представника відповідача [PERSON] самі по собі не свідчать про те, що [PERSON] ніби-то не була здатною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також виконувати опікунські обовязки відносно її матері [PERSON] 22. З огляду на це суд вважає допустимим визнати протиправними дії головного лікаря КНП Бориспільської районної ради «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» [PERSON], що полягають у неодноразових зверненнях до Бориспільського міського голови [PERSON] з листами №98 від 25 травня 2015 року, №165 від 2 вересня 2015 року, №233 від 15 грудня 2015 року та №8 від 11 січня 2018 року про звільнення [PERSON] від опікунських повноважень над недієздатною матірю [PERSON], а також визнання позивача недієздатним. б. щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 23. За своїм змістом витрати на оплату професійної правничої допомоги є виключно судовими витратами, а не матеріальними збитками. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні жодні докази на підтвердження того, що позивач взагалі витрачав грошові кошти в розмірі 500 гривень на оплату професійної правничої правової допомоги. 24. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування [PERSON] судових витрат відсутні.

Outcome: partial