Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Згідно позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» 25 травня 2015 року між означеним Товариством (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) укладено договір позики. Згідно п. 2.1. вказаного договору сума позики становить 7000 гривень. 27.05.2015 року кошти в сумі 7000 гривень були отримані [PERSON] згідно видаткового касового ордера № 638. 02.02.2016 року відповідачем подано до відділу кадрів ТЗОВ «Камаз-Транс-Сервіс» заяву щодо звільнення з роботи за власним бажанням з 16.02.2016 року і згідно наказу № 12 від 16.02.2016 року його звільнено з роботи за власним бажанням. Пунктом 5.4. Договору позики від 25.05.2015 року передбачено, що у разі звільнення Позичальника з ТЗОВ «Камаз-Транс-Сервіс» - Позичальник зобов'язується погасити борг до моменту звільнення. Станом на день звільнення та на день звернення до суду зобов'язання відповідача щодо повернення суми позики не виконано. В позові, з посиланням на ст.ст. 1046, 1049 ЦК України ставиться вимога стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 7000 грн. і в порядку ст. 625 ЦК України 315 грн. інфляційних втрат та 61,56 грн. річних відсотків, всього 7376 грн. 56 коп., а також судовий збір. Представник позивача згідно письмового клопотання просить розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Так, 25.05.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» зобовязується надати [PERSON] безпроцентну позику 7000 грн. протягом 3 днів зі строком повернення через 36 місяців. У разі звільнення Позичальника з Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» Позичальник зобов'язується погасити борг до моменту звільнення. (а.с.4). Відповідно до видаткового касового ордера від 27 травня 2015 року [PERSON] отримав 7000 грн. позики (а.с. 5). Згідно заяви відповідача від 02.02.2016 року останній виявив власне бажання про звільнення з Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» з 16.02.2016 року, про що видано наказ № 12 від 16.02.2016 року (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що сума позики на час вирішення спору не повернута. Таким чином, позов щодо основної суми позову повністю ґрунтується на фактичних обставинах справи. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором позики, тому для нього наступають наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до наведеного позивачем розрахунку, який в суду сумнівів не викликає, 3% річних від простроченої суми за період з 16.02.2016 року по 01.06.2016 року становить 61,56 грн., інфляційне збільшення суми боргу становить 315 грн. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що відповідач добровільно у встановлений строк не повернув позивачу борг за договором позики, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» борг за договором позики в розмірі 7000 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 61,56 грн., індекс інфляції за час прострочки в розмірі 315 грн. Згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачки також слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1378 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved