Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Іванковичівська сільська рада Васильківського району Київської області звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд зобов'язати [PERSON] протягом п'яти днів з моменту набрання рішенням законної сили звільнити проїзд загального користування по [ADDRESS] в районі розташування земельних ділянок, що належать [PERSON] та [PERSON] від складованих ним бетонних блоків та інших будівельних матеріалів, зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні територіальною громадою с. Іванковичі, Васильківського району, Київської області проїздом загального користування по [ADDRESS] проїздом загального користування по [ADDRESS] шляхом знесення паркану, який перегороджує даний проїзд в районі належної йому земельної ділянки. Вказуючи на те, що земельна комісія Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, в межах своїх повноважень 26.12.2011 року провела з виїздом на місце перевірку скарг власників земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стосовно незаконного захоплення ділянки проїжджої частини [ADDRESS] площею 0,01 га [PERSON] та встановлення ним паркану, який перегородив проїзд до земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] В ході перевірки було встановлено, що відповідач, будучи власником земельної ділянки площею 0,182 га на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії КВ №074041, фактично обгородив земельну ділянку площею 0,195 га, при цьому 0,01 га самовільно обгородженої ділянки складають землі загального користування - під'їзд з [ADDRESS] до земельної ділянки [PERSON], а 0,003 га - частина земельної ділянки площею 0,100 га, яка належить [PERSON] Крім того, на місці проїзду до земельної ділянки [PERSON] відповідачем складовано бетонні блоки та інші будівельні матеріали, а сам проїзд перегороджено парканом. Про всі ці факти комісією із землеустрою та охорони навколишнього середовища, транспорту зв'язку та будівництва Іванковичівської сільської ради був складений відповідний акт та 27.12.2011 року винесено постанову якою зобов'язано відповідача переставити паркан, прибрати бетонні блоки, інші будівельні матеріали та звільнити проїжджу частину [ADDRESS] в районі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] для забезпечення проїзду по ній відповідно до плану схеми проїзду. Однак, дана постанова, які і аналогічного змісту приписи Іванковичівської сільської ради від 31.08.2011 року № 172-02/12 та від 24.11.2011 року № 247 відповідачем виконані не були. У зв'язку з відсутністю координат поворотних точок меж земельної ділянки відповідача у відповідних відомчих базах даних, позивач звернувся з проханням до УДЗК Васильківського району надати копії документів, пов'язаних з передачею у приватну власність земельної ділянки відповідача, однак листом від 22.10.2012 року № 4969/-02-1 управління повідомило про відсутність в архіві такої технічної документації. Під час судового розгляду справи позивач доповнив та уточнив свої позовні вимоги, а саме просив суд визнати протиправним та скасувати рішення 11 сесії Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області 24 скликання від 18.09.2003 року № 68 в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,182 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS], та скасувати Державний акт серії КВ №074041-38192 від 06.04.2004 року на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], виданий Васильківським районним відділом земельних ресурсів та його реєстрацію (№ 1687 в Книзі записів реєстрації земельних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі). Свої уточненні та додаткові позовні вимоги позивач мотивував тим, що фактична межа земельної ділянки по [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі вищезазначеного Державного акту, не відповідає координатам, які зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки. Крім того, при виготовленні землевпорядною організацією - Васильківським районним земельно-кадастровим бюро зазначеного Державного акту були допущені порушення: не проводилась інвентаризація земельних ділянок; рішення про виділення якої земельно-шнуровій книзі Іванковичівської сільської ради відсутня; акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 01.09.2003 року був виготовлений без погодження на місцевості межі спірної земельної ділянки з описом меж ділянок суміжних землевласників, не враховано вихід цих ділянок на [ADDRESS]; не перенесено в натурі (на місцевість) розміри спірної земельної ділянки; не встановлено межові знаки; не внесені координати поворотних точок меж у відповідні бази даних земельного кадастру. Також вважає, що оспорюваним рішення позивача відповідачу передано частину земельної ділянки, яка належала до земель загального користування, і рішення про зміну її цільового призначення не приймалось. За таких обставин позивач вважає, що вищевказане рішення Іванковичівської сільської ради та вищевказаний Державний акт були виготовлені із порушеннями вимог законодавства України. Представник позивача в судовому засіданні уточнені та доповнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. [PERSON] позов не визнав, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підтверджується належними доказами. Подав до суду заперечення проти позову, в якому зазначає, що наведені в позовній заяві твердження позивача є хибними та не мають під собою належного правового підгрунття, позивачем не надано доказів, що підтверджують порушення ним інтересів територіальної громади; що межі його фактичного землеволодіння не співпадають із межами, визначеними в державному акті; і що площа земельної ділянки, якою він користується, є фактично більшою, ніж зазначено в державному акті. Зазначені обставини не підтверджені належними доказами, а базуються на припущеннях. Також зазначив, що на його земельній ділянці до сих пір знаходяться довгострокові межові знаки встановленого зразка, місце розташування яких жодним чином не змінене з моменту їхнього встановлення. Що стосується уточнених та доповнених позовних вимог, то відповідач зазначив, що ці вимоги позивач будує на висновку земельно-технічної експертизи № 8803/8804/13-41 від 21.03.2014 р., в якій зазначено, що мають місце певні порушення щодо фактичного розташування належної йому земельної ділянки, а саме має місце невідповідність координат ділянки за земельною документацією із фактичними координатами ділянки, існує накладання його земельної ділянки на землі загального користування. Однак такі висновки є нечіткими й неповними для вирішення справи. Разом з тим, якщо частина його земельної ділянки й зачіпає суміжні землеволодіння, то це не вказує на недійсність рішення сільської ради та державного акту на землю, а стосується лише фактичного виконання даних документів після їх ухвалення. Також відповідач вважає, що не підтверджено знаходження його земельної ділянки на землях, що відносяться до вулиць, проїздів, оскільки позивачем не було надано генерального плану, та доказів того, що він, позивач, є власником цих земель. Окрім того, відповідач наполягає на застосуванні судом наслідків перебігу строку позовної давності. Третя особа [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позивачем вимоги. Представник управління Держземагенства у Васильківському районі позов не визнав, вказуючи на те, що Публічна кадастрова карта України перебуває у стадії формування, а тому відсутність земельної ділянки [PERSON] в даній базі не є помилкою. Щодо посилань представника позивача на реєстрацію технічної документації пізніше ніж проведення реєстрації спірного Державного акту, то представник вказав на те, що технічна документація [PERSON] містить інвентаризаційний номер, а не реєстраційний, оскільки в 2004 році не передбачалося реєстрації технічної документації. В підтвердження своїх заперечень надав суду оригінал технічної документації та Державного акту, які є предмету вказаного спору (копії, яких містяться в т.2 а.с.20-29). Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 391ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Частиною 3 ст. 152 ЗК України, якою визначено способи захисту прав на земельні ділянки, передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Судом достовірно встановлено, що рішенням Десятої сесії 21 скликання Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області від 31 липня 1992 року [PERSON] виділено земельну ділянку розміром 0,15 га та дозволено будівництво житлових будинків (т.2 а.с.4). Рішенням 11 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради від 18.09.2003 року № 68 Про затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність, [PERSON] виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 074041-38192, виданий 06.04.2004 року (т. 1 а.с.82-83, т.2 а.с.33-35). Що також підтверджується протоколом 11 сесії 24 скликання Іванковичівської сільської ради від 18.09.2003 року про розгляд питання щодо затвердження технічної документації по матеріалах інвентаризації і передачу земельних ділянок у приватну власність (т.2 а.с. 31-32). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 074041-38192, виданого 06.04.2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,182 га, розташованої в [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221483300 02 007 0004. Згідно Плану меж земельної ділянки: Б - землі сільради; В - [ADDRESS]; Г - [PERSON] (т.1 а.с.50, т.2 а.с. 20). Згідно з Актом № 3 обстеження земельної ділянки від 26.12.2011 року земельної комісії Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області з виїздом на місце для розгляду питання щодо можливості самовільного захоплення земель загального користування (проїзду) за адресою: [ADDRESS], обстежено межові знаки земельної ділянки площею 0,227 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить [PERSON] та земельну ділянку площею 0,182 га (фактично огороджено 0,195 га) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить [PERSON] та межові знаки поворотних точок сусідніх земельних ділянок, актом від 26.12.2011 року було встановлено, що: проїзд з [ADDRESS] до земельної ділянки, що належить [PERSON], фактично перерваний землями іншого призначення; паркан, яким огороджена земельна ділянка [PERSON] перетинає межові лінії земельної ділянки [PERSON]; на місці проїзду до земельної ділянки [PERSON], [PERSON] складено бетонні блоки та інші будівельні матеріали і частина проїзду огороджена парканом. Зважаючи на вищевикладене та відсутність у відповідних базах відомостей щодо координат земельної ділянки [PERSON], а також на фактичне захоплення ним земель загального користування та перекриття таким чином проїзду [PERSON] до власної земельної ділянки, земельна комісія постановила: зобов'язати [PERSON] звільнити зайнятий проїзд та здійснити відповідні дії щодо уточнення меж власної земельної ділянки; здійснити виміри щодо винесення в натурі проїзду до земельної ділянки [PERSON] на місцевості за нормами чинного законодавства (т. 1 а.с.12). Відповідно до протоколу комісії землеустрою та охорони навколишнього середовища, транспорту, зв'язку та будівництва з розгляду питання відновлення проїзду по [ADDRESS] від 27.12.2011 року, постановлено з врахуванням обставин спору, земельно-кадастрової документації, яка наявна в сільській раді, результати проведеної інвентаризації земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] зобов'язати [PERSON] переставити паркан, прибрати бетонні блоки та інші будівельні матеріали, та звільнити [ADDRESS] для забезпечення проїзду по ній відповідно до схеми проїзду. Площа [ADDRESS], що підлягає звільненню, складає 0,01 га (на схемі проїзду заштриховано) (т. 1 а.с.13). Актом Державної інспекції сільського господарства в Київській області № А105/05 від 26.07.2012 року встановлено, що станом на 26.07.2012 року у [PERSON] перебуває у власності земельна ділянка площею 0,182 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №0-74041. Фактично встановлено, що гр. [PERSON], огородив парканом земельну ділянку площею, 0.195 га. Таким чином, [PERSON], самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,013 га, зокрема проїзд ([ADDRESS]) - 0,01 га та землі гр. [PERSON] - 0,003 га. [PERSON] порушив вимоги п.б ст. 211 ЗК України та ст.53-1 КУпАП. Вищезазначені факти підтверджуються актом обстеження Іванковичівської сільської ради від 26.12.2011 №3. [PERSON] від ознайомлення та підписання акту перевірки відмовився (т.1 а.с.19-20). Як вбачається з листа УДЗК у Васильківському районі № 4969/02-1 від 22.10.2012 року, направленого на запит Іванковичівської сільської ради №184 від 12.09.2012 року, в архіві управління відсутня технічна документація щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку серії та номер КВ №074041, виданого на ім'я гр. [PERSON] (т. 1 а.с.23). В технічній документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян с. Іванковичі на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, міститься кадастровий план земельної ділянки [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,182 г, в якому відображені каталоги координат цієї земельної ділянки (т. 1 а.с.138). Згідно до Акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки від 14.09.2003 року проведено встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки в присутності [PERSON], представника місцевої ради та суміжних землевласників, а саме [PERSON] Зазначені межі на місцевості проходять по межах. Ніяких претензій при встановленні зовнішньої межі не заявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань. Що також підтверджено Абрисами земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] (т.2 а.с.24-25). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №88803/8804/13-41 від 21.03.2014 року встановлено, що станом на час обстеження в натурі (на місцевості) фактичні межі земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі державного акту серії КВ № 074041-38292 від 06.04.2004 року не відповідають координатам, що зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки, а саме: земельна ділянка збільшена за рахунок земель загального користування ([ADDRESS]) та земель сільської ради, яка згідно опису меж в державному акті (а-Б - землі сільради; Б-В - [ADDRESS]) на 178 кв.м., яка зображена в додатку 31 до висновку рожевим кольором та позначена точками 19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-3-4-5-19 (S1=1718 кв.м.); земельна ділянка збільшена за рахунок земель загального користування, яка згідно опису меж в державному акті (А-Б - землі сільради) на 33 кв.м. , яка зображена в додатку №1 до висновку рожевим кольором на позначена точками 7-9-8-7 (S2=33 кв.м.). За результатами проведених топографо-геодезичних робіт було встановлено накладання земельної ділянки по [ADDRESS], кадастровий №3221483300:02:007:0004, що належить [PERSON] на підставі державного акту серії КВ №074-41-38192 від 6 квітня 2004 року на землі загального користування ([ADDRESS]) та землі сільради (згідно опису меж в державному акті: А-Б - землі сільради; Б-В - [ADDRESS]) загальною площею 211 кв.м., яка складається : з земельної ділянки S1=178 кв.м., яка зображена в додатку №1 до висновку рожевим кольором, має форму багатокутника та позначена точками 19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-3-4-5-19; з земельної ділянки S2=33 кв.м., яка зображена в додатку №1 до висновку рожевим кольором, має форму багатокутника та позначена точками 7-9-8-7. Висновок експертизи: фактична межа (огорожа) земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий № 3221483300:02:007:0004 та належить [PERSON] на підставі державного акту серії КВ №074-41-38192 від 6 квітня 2004 року не відповідає координатам, що зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки, який знаходиться на 138 аркуші справи. Невідповідність описана в дослідницькій частині висновку та зображена в додатку №1 до висновку. Існує накладання земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий № 3221483300:02:007:0004 та належить [PERSON] на підставі державного акту серії КВ №074041-38192 від 06 квітня 2004 року на землі загального користування. Накладання описано в дослідницькій частині висновку та зображено в додатку №1 до висновку (т.1 а.с.147-153). Згідно листа експерта № 8803/8804/1341 від 18.11.2014 року при проведенні перевірки висновку судової земельно-технічної експертизи №8803/8804/13-41 була виявлена технічна помилка, зокрема: у додатку №1 до висновку зазначений розмір межі земельної ділянки згідно державного акту « 48,88», а слід читати в редакції « 44,88», допущена технічна помилка не впливає на результати виконаної експертизи (т.2 а.с.19). Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, що узгоджуються між собою, судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивача шляхом самовільного зайняття частини земель загального користування, а саме частини [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку, що порушене право позивача має бути поновлене шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні землями загального користування Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області, шляхом відновлення меж земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] в натурі (на місцевості) відповідно до каталогу координат, що зазначений в кадастровому плані земельної ділянки в технічній документації по складанню Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON], а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Що стосується вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення 11 сесії Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області 24 скликання від 18.09.2003 року № 68 в частині передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,182 га для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та скасування Державного акту серії КВ №074041-38192 від 06.04.2004 року на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], виданого Васильківським районним відділом земельних ресурсів та його реєстрацію, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного. Суд не приймає до уваги листи Управління Держземагенства у Васильківському районі від 06.06.2013 року № 4152/01-1, від 21.08.2013 року, оскільки в ухвалі суду від 02.07.2013 року допущено помилку в серії державного акта, а саме вказано серію та номер державного акту ЯБ №14488244, замість серії КВ № 074041 38192 (Державний акт виданий на ім'я [PERSON].) (т.1 а.с.96, 98, 171). Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, а також п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Як вбачається із уточнених та доповнених позовних вимог позивача, підставами скасування державного акту позивач вважає порушення землевпорядною організацією, що виготовляла зазначений державний акт певних норм законодавства. Однак, зазначені порушення не є результатом вищезазначеного оспорюваного рішення сільради, і стосується лише фактичного виконання цього рішення після його ухвалення, тому такі порушення не можуть свідчити про законність чи незаконність вищезазначеного рішення та Державного акту. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак позивачем не зазначено жодного доказу, який вказує на підстави недійсності оскаржуваного рішення. Не підлягає задоволенню вимога про скасування державного акту про право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України підставою для визнання акту недійсним є порушення ним прав особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою. При цьому позивачем суду не надано доказів того, що саме державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на ім'я [PERSON], порушуються права територіальної громади села Іванковичі, Васильківського району Київської області, в інтересах якої подано позов, щодо володіння, користування чи розпорядження земельними ділянками. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотриманий вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України (така позиція підтримана у Постановах Верховного Суду України: від 18 вересня 2013 року № 6-92цс13; від 23 жовтня 2013 року № 6-93цс13). Таким чином, оскільки рішення, на підставі якого було видано державний акт [PERSON] прийнято з дотриманням вимог закону, і позивачем не надано жодних доказів його неправомірності, суд не вбачає підстав для скасування державного акту, і вважає, що порушені права позивача та третіх осіб будуть захищені шляхом реалізації рішення суду про усунення перешкод, які відповідач чинить позивачу та третій особі. На підставі наведеного,

Outcome: partial