Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні, 04.09.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого у них є донька [PERSON], [INFO], і яка на даний час проживає разом з нею. Донька займається художньою гімнастикою і разом з іншими спортсменками запрошена на тренування та літній відпочинок у Республіку Болгарія, проте її чоловік, який на даний час тимчасово перебуває за кордоном, відмовляється надати, у передбачений законодавством України порядок, дозвіл на виїзд малолітньої доньки разом з нею до Республіки Болгарія. Позивачка вважає, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню її світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку, як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, фізично та морально зміцнить її, пристосує до комунікабельності, сприятиме вивченню мов, розширить її кругозір. За вказаних обставин позивачка просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 01.06.2017 року по 15.06.2017 року до Республіки Болгарія. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві також зазначив, що вважає, що донька занадто маленька, щоб перенести таку подорож, проте під час розгляду справи покладається на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що при винесенні рішення також покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з пояснень позивачки та матеріалів справи, сторони з 04.09.2009 року перебувають у шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області 04.09.2009 року, та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що неповнолітня донька сторін [PERSON] займається художньою гімнастикою і разом з іншими спортсменами запрошена на тренування та літній відпочинок у Республіку Болгарія в період з 02.06.2017 року по 12.06.2017 року, що підтверджено даними підтвердження замовлення № 2/07.04.2017. При цьому, дитина сторін позбавлена можливості виїхати за межі України разом з позивачкою на тренування та відпочинок за відсутності згоди батька на такий виїзд, що безперечно перешкоджає дитині разом з однолітками брати участь у тренуванні та відпочивати за кордоном. На думку суду, це прямо обмежує права неповнолітньої дитини на її всебічний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31.03.1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька. При цьому, визначаючи терміни перебування неповнолітньої за кордоном, та враховуючи те, що виїзд останньої за межі України за даними підтвердження замовлення № 3/07.04.2017 відбудеться з м. Рівне 02.06.2017 року, суд вважає за необхідне надати дозвіл на виїзд саме з вказаної дати, а не з 01.06.2017 року, на чому в судовому засіданні наполягала позивачка. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed