Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Звернувшись до суду 09 серпня 2016 року [PERSON] зазначила про те, що 24 вересня 2015 року близько 01 години 30 хвилин на 76 км. + 150 м. автодороги Київ-Харків з вини водія транспортного засобу «MAN-19403», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] відбулось зіткнення з належним їй автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дані транспортні засоби внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 13.10.2015 року [PERSON] було визнано винним в створенні цієї ДТП. Останній перебуває в трудових відносинах з ФОП [PERSON] та керував автомобілем належним [PERSON] під час виконання своїх трудових (службових) обовязків, а тому саме [PERSON] зобовязаний нести цивільно-правову відповідальність за спричинену його водієм матеріальну шкоду. З урахуванням уточнених вимог представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 787292,16 грн. матеріального збитку, 1362,80 грн. витрат на проведення авто товарознавчих експертиз та 1755,22 грн. судових витрат, а всього 81\~410,18 грн. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] не заперечуючи щодо розміру матеріальної шкоди, визначеної на підставі призначеної судом авто товарознавчої експертизи, зауважили про безпідставність вимог про стягнення судових витрат на проведення експертиз за ініціативою позивача до відкриття судом провадження. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про наступне: Встановлено, що\~\~24 вересня 2015 року водій фізичної особи-підприємця [PERSON] [PERSON] близько 01 години 30 хвилин, керуючи автомобілем [NUMBER] з напівпричіпом АМ60-75ХТ на 76км. + 150 м. автомобільної дороги Київ_харків, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку , проявив неуважність, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес-Бенс Е240» з державним номерним знаком АВ93-39ВМ під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 13.10.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 [PERSON]. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Факт\~\~ трудових відносин [PERSON] з\~\~ФОП [PERSON]\~\~ на час вчинення ДТП і належності відповідачу транспортного засобу «MAN-19403», д.н.з. [NUMBER] з напівпричіпом АМ60-75ХТ,\~сторонами\~\~не оспорювалось. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі статей 1187, 1188 ЦК України\~\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній\~\~ правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1172 ЦК України\~\~встановлено, що юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Мерседес-Бенс Е240» з державним номерним знаком АВ93-39ВМ, відповідно до висновку № 2763/17-21 від 12 червня 2017 року за результатами авто товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, становить 123\~292,16 грн. (а.с.189-197). Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAN-19403», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» за полісом АІ/4277879. Вказаним договором страхування цивільно-правової відповідальності визначено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну на одного потерпілого у розмірі 50 000 грн., за шкоду, завдану життю і здоров'ю на одного потерпілого у розмірі 100 000 грн., франшизу 1000 грн. У відповідності до умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик виплатив позивачу страхове відшкодування у межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи - у розмірі 45\~000,00 грн., що підтвердили сторони у судовому засіданні. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням наведеного, виплаченого страхового відшкодування, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми у розмірі 78292 грн. 16 коп. (123292 грн. 16 коп. - 45000грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Звіт № 17 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 03 листопада 2015 року та висновок експерта №225Е-04/16 від 27.05.2016 року не є висновком експертизи, призначеної судом відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного, витрати у сумі 1362,80 грн. сплачені позивачем за складання висновку автотоварознавчого дослідження до відкриття провадження у даній цивільній справі, не відносяться до судових витрат у розумінні Цивільного процесуального кодексу України. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. таким чином, підлягає задоволенню вимога про стягнення судових витрат, а саме судового збору 782, 92 грн. При цьому, позивачу слід розяснити його право в порядку вимог ст. 7 Закону «Про судовий збір» подати відповідне клопотання про повернення їй надмірно сплаченої суми судового збору в разі зменшення позовних вимог.

Outcome: approved