overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить сягнути з [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 2000 гривень, та понесені судові витрати в сумі 229,40 грн., посилаючись на те, що 21 грудня 2012 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 грн, а відповідачка зобов'язувалась повернути одержані в борг кошти до 01 березня 2013 року, що підтверджується власноруч написаною розпискою. Однак відповідач в строк передбачений договором грошові кошти не повернула, в зв'язку чим він змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що її співмешканець [PERSON] працював з позивачем. Вона особисто [PERSON] не знає, гроші у нього не брала, а розписку написала під тиском. З цього приводу вона зверталась до правоохоронних органів, однак заяву у неї не прийняли. Частину боргу - одну тисячу гривен вона вже віддала відповідачу. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з власноручно написаної розписки [PERSON], вона 21.12.2012 р. отримала у борг грошові кошти в сумі 2000 грн., які зобов'язалася повернути [PERSON] в строк до 01 березня 2013 р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Тому, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму боргу в розмірі 2000 грн. Доводи відповідачки про те, що гроші у відповідача не брала, а розписку написала під тиском , суд не приймає до уваги, оскільки відповідачкою жодного доказу в підтвердження своїх доводів надано не було. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 526, 625, 1046, 1049

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом [PERSON], та уточнивши заявлені позовні вимоги, просить стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що вона є опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], проте будь-якої фінансової підтримки на утримання дитини не надає. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за його відсутності. Згідно пункту 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-НО № 319337 від 08.10.2002 року, батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], записаний [PERSON] (а.с. 7). Рішенням виконавчого комітету Дебальцівської міської ради від 20.05.2009 року № 189, [PERSON], [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с. 9). Рішенням виконавчого комітету Дебальцівської міської ради від 20.05.2009 року № 190, [PERSON], [INFO], призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до\~ст. 180 СК України \~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує стан здоровя та матеріальне положення відповідача, який має високий ступінь втрати здоровя внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обовязків, є інвалідом II групи, тому згідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України у вигляді 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась 23 вересня 2015 року після смерті чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що 23 вересня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії. У встановлений шестимісячний строк звернутись у встановленому законом порядку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не змогла через втрату документів, які вона поновлювала. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання предявлених позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Бахмутського обєднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-НО № 988212 від 17.08.2017 року (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії III-НО № 324136 від 27.12.1979 року (а.с. 8). [PERSON] є дружиною [PERSON]. Згідно із довідкою Першої Бахмутської державної нотаріальної контори від 04.01.2018 року № 17/01-16, згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON], який помер 23.09.2015 року, спадкова справа не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, з причини втрати оригіналів документів, які вона поновлювала, у звязку з чим пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини свідчать про поважність причин пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини, а тому суд вважає необхідним визначити [PERSON] додатковий строк три місяці з дня набрання чинності судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого 23 вересня 2015 року. \~Тож позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась [INFO] після смерті чоловіка [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії. У встановлений шестимісячний строк звернутись у встановленому законом порядку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не змогла через складність перетину лінії розмежування. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Бахмутсько - Лиманського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову, та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 травня 2018 року (а.с. 6 зворот). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.03.1995 року (а.с. 6). Згідно довідки Першої Бахмутської державної нотаріальної контори від 01.11.2018 року № 2522/01-16, згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через складність перетину лінії розмежування, у зв'язку з чим пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини свідчать про поважність причин пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини, а тому суд вважає необхідним визначити [PERSON] додатковий строк три місяці з дня набрання чинності судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Тож позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 10 січня 2012 року адміністрацією міського поселення Федорівського Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Югри Тюменської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 04. Від шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають, проте відповідач дав згоду на зазначення його прізвища в актовому записі про народження дитини [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2013 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини втрати фізичних та духовних звязків. Спільне господарство між ними не ведеться. Кожен з них живе своїм власним життям. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Спору щодо спільного майна сторони не мають. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, в наданій суду заяві представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 10 січня 2012 року адміністрацією міського поселення Федорівського Сургутського району Ханти-Мансійського автономного округу Югри Тюменської області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 04. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають, проте відповідач дав згоду на зазначення його прізвища в актовому записі про народження дитини [PERSON], 25.04.2015 року народженя. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя між сторонами не має. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 року, з причини з причини втрати фізичних та духовних звязків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 25 вересня 1982 року виконкомом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 128. Від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2005 року, з причини відсторонення один від одного, кожен має своє особисте життя, спільного господарства сторони не ведуть. На даний час їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Спору щодо спільного майна сторони не мають. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, в наданій суду заяві представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, за правилами ч.3 ст.76 ЦПК України, повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, причини неявки не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 25 вересня 1982 року виконкомом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 128. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя між сторонами не має. Шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2005 року, з причини відсторонення один від одного. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та [PERSON], посилаючись на те, що 02 липня 2013 року Виконкомом Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 01. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені з 2015 року з причини невідповідності характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини і у кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин. Спору щодо спільного майна та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, його представником адвокатом [PERSON] подано суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її та позивача відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 02 липня 2013 року Виконкомом Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Холстіною) [PERSON], актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спору з приводу виховання та місця проживання дитини між сторонами немає. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року з причини невідповідності характерів, поглядів, суджень, що породжувало обопільне невдоволення один одним, загострювало відносини і у кінцевому підсумку призвело до повного розриву відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] просить стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що з 03 липня 2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від подружнього життя мають двох малолітніх дітей: двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона проживає разом з дітьми та опікується ними. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність, в наданій суду заяві, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2001 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька, на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітніх дітей, суд враховує стан здоровя та матеріальне положення відповідача, який є працездатним, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має, тому згідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України у вигляді \~1/3 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] - повноліття. Згідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved