overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання, зокрема, про судові витрати. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Зборівської дитячої музичної школи про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування наказу, стягнення втраченого заробітку. Встановлено, що при поданні позову позивачка не сплачувала судового збору. Позивачка звільнена від сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення заробітку в силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Однак у позові були заявлені також вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 25 000 грн. Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру. Така позиція висловлена Верховнми Судом у постанові від 28 листопада 2018 року при розгляді цивільної справи №761/11472/15-ц. Таким чином позивачу належало сплатити судовий збір за мінімальною ставкою, встановленою законом, в сумі 840 грн. 80 коп, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір». При прийнятті рішення судом питання про розподіл судових витрат не вирішувалося. Оскільки позивачці в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Отже з позивача в користь держави слід стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Згідно п. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках, залежно від складності справи, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2008 року 1 МВМ Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, а також копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ у м. Краматорську, останні видані на ім`я заявника по справі [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 березня 1958 року, викладеного російською мовою, 18 березня 1958 року зареєстрований шлюб між « [PERSON] » та [PERSON] , 1934 року народження, де після реєстрації шлюбу, дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » (російською мовою) . З копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, видно, що 18 березня 1958 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , де зазначено прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу як « [PERSON] ». Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 046842 від 03.09.2002 року, [PERSON] , на підставі рішення Микільської сільської Ради народних депутатів 27 грудня 2001 року № 51 передана у приватну власність земельна ділянка площею 6,17 га в межах згідно плану Земельна ділянка розташована на території Микільської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 3 під №234. Отже, за даними Державного земельного кадастру, прізвище заявника у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 046842 від 03.09.2002 року, який посвідчує право власності на земельну ділянку, не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті заявника [PERSON] . Рішенням № РВ-14007515822020 від 09 червня 2020 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, Державним кадастровим регістратором відділ в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, заявнику [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку з невідповідністю поданих документів законодавству. Дослідивши надані заявником докази, суд вважає доведеним, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 046842 від 03.09.2002 року належить [PERSON] , і цей факт не викликає у суду жодного сумніву. Встановлення даного факту необхідно заявнику для укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 31.10.1996 року Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області, а також копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ у м. Краматорську, на ім`я [PERSON] , [INFO] , позивач по справі. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.02.1995 року, зареєстрованого в БТІ у м. Краматорськ 27.02.1995 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , із службовими та дворовими будівлями та спорудами, що належить спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки. Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.11.1997 року, [PERSON] , на підставі рішення виконкому Краматорської міської ради народних депутатів від 05.11.1997 року № 502, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, по [ADDRESS] . Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1404497882019 від 04.03.2019 року, прізвище ім`я по батькові власника земельної ділянки площею 0,0600 га кадастровий № [NUMBER] на підставі Державного акту від 05.11.1997 [NUMBER] зазначено як [PERSON] . Отже, за даними Державного земельного кадастру, ім`я заявника у Державному акті від 05.11.1997 року [NUMBER], який посвідчує право власності на земельну ділянку, не збігається з його ім`ям, зазначеним у паспорті заявника [PERSON] . Дослідивши надані заявником докази, суд вважає доведеним, що Державний акт від 05.11.1997 року [NUMBER], на підставі якого внесені відомості до Державного земельного кадастру про земельні ділянки: площею 0,0600 га кадастровий № [NUMBER] належить [PERSON] , і цей факт не викликає у суду жодного сумніву. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реєстрації права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Згідно паспорта громадянки України серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 28 березня 2002 року [PERSON], [INFO] народилася в с. Петропавлівка Куп'янського району Харківської області (а.с. 3,4). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 708928 від 26.12.2014 року, [PERSON] потребує стороннього догляду (а.с. 21). [PERSON], [INFO], згідно висновку судово - психіатричної експертизи № 471 від 26 травня 2015 року, виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу в формі деменції неуточненої. За своїм психічним станом в даний час не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 103-105). Виконавчий комітет Харківської міської ради, надав до суду пояснення про те, що громадянин [PERSON] може бути призначено опікуном [PERSON], [INFO] у разі визнання її недієздатнгою (а.с.73-74). [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), підтвердила, що її мати [PERSON], [INFO], за своїм психічним станом в даний час не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому вона не заперечує проти оформлення опікунства [PERSON] - [PERSON] (а.с. 60-61). Відповідно до ст.39 ЦК України особа може бути визнана недієздатною, якщо вона т внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.58 ЦК України над особами, визнаними недієздатними встановлюється опіка. Таку опіку згідно ст.60 ЦК України встановлює суд і призначає опікуна. На підставі викладеного, суд вважає такою, що підлягає задоволенню. Місце проживання [PERSON], [INFO] визначити за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Згідно паспорта громадянки України серії МК № 362164, виданого Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 05 грудня 1996 року [PERSON], [INFO], народилася у м. Харкові (а.с. 9). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ № 148317 від 09.06.1992 року, [PERSON] є інвалідом І групи потребує стороннього догляду (а.с. 4). [PERSON], [INFO], згідно висновку судово психіатричної експертизи № 125 від 09.02.2016 року, виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу. За своїм психічним станом, в даний час, не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 61-63). Виконавчий комітет Харківської міської ради надав до суду пояснення про те, що громадянка [PERSON] може бути призначена опікуном [PERSON], [INFO], у разі визнання її недієздатнгою (а.с. 36-37). Відповідно до ст.39 ЦК України особа може бути визнана недієздатною, якщо вона т внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.58 ЦК України над особами, визнаними недієздатними встановлюється опіка. Таку опіку згідно ст.60 ЦК України встановлює суд і призначає опікуна. На підставі викладеного, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.\~\~ Місце проживання [PERSON], [INFO], народження визначити за адресою: [ADDRESS].\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Згідно письмової заяви [PERSON] 08 жовтня 1989 року її син [PERSON], [INFO]. зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO] У вказаному шлюбі син проживав з [PERSON] однією сім'єю до 1996 року, після чого проживання однією сім'єю було припинено, в 1996 році поїхав на заробітки до Російської Федерації в Московську область, де з того часу залишився там жити, створивши нову сім'ю. [INFO] син помер в селі Ємельянівка Озерського району Московської області. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON]. На час реєстрації народження дитини [PERSON] не було відомо про факт смерті [PERSON], [INFO]., в паспорті останньої стоїть відмітка про зареєстрований шлюб від 08 жовтня 1989 року з ним, тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області записав [PERSON] батьком дитини в Книзі реєстрації народжень. Про це дізналася осінню 2013 року від відповідачки [PERSON] За викладених обставин її померлий син не є батьком дитини [PERSON] З посиланням на ст. 137 Сімейного кодексу України, пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» просить виключити відомості про [PERSON], [INFO]., уродженця м. Дунаївці Хмельницької області, як батька з актового запису № 108 про народження дитини [PERSON], [INFO], уродженця м.Нетішин Хмельницької області. Також просить розгляд справи проводити за її відсутності. Сторони в судове засідання не з'явилися. Відповідачка згідно письмової заяви від 26 червня 2014 року позов визнає, просить справу розглядати у її відсутності. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого повторно 15 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 08 жовтня 1989 року, актовий запис №149, дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого повторно 7 грудня 2013 року Озерським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, [PERSON] [INFO], уродженець м. Дунаєвці Хмельницької області помер [INFO] в селі Ємельянівка Озерського району Московської області, Росія. (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області 14 березня 2012 року, [INFO] в м. Нетішин народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 14 березня 2012 року зроблено відповідний актовий запис №108, батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Таким чином сукупність досліджених доказів свідчить, що батьківство [PERSON] щодо [PERSON], якого [INFO] в м. Нетішин народила [PERSON] виключається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Згідно письмової заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON] та усних пояснень в судовому засіданні [PERSON] на підставі розпорядження від 13 лютого 1997 року керівника органу приватизації, 17 лютого 1997 року Хмельницькою АЕС [PERSON], [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво на право власності на житло, згідно якого квартира № 89, що знаходиться по проспекту Незалежності, 19 в м. Нетішин належить для них на праві спільної сумісної власності. Проте в свідоцтві на право власності на житло зроблено помилку вказано номер квартири 89, тоді як вірним є № 82. Просять встановити факт помилки у свідоцтві про право власності на житло, виданому 17 лютого 1997 р. відділом приватизації Хмельницької АЕС та записаному в реєстрову книгу Нетішинського БТ1 за № 677 від 17.02.1997р., визнавши вірним, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися. Представник виконавчого комітету Нетішинської міської ради згідно поданої заяви просить справу розглядати у їх відсутності, з приводу задоволення вимог заяви не заперечує. Дослідивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Так, відповідно до копії паспорта [PERSON], остання зареєстрована в [INFO] з 31 серпня 1991 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 15.06.2016 року [PERSON] проживає в [INFO] з 17.08.1989 року по даний час, син [PERSON] проживав з 17.08.1989 року по 26.07.2007 року, син [PERSON] проживав з 1990 року по 14.08.2007 року. На допущену в свідоцтві про право власності технічну помилку в номері квартири вказують також дані технічного паспорту, який був виготовлений саме на квартиру № 82, а не № 89, як зазначено у правовстановлюючому документі. Таким чином сукупність досліджених доказів свідчить про факт наявності помилки у свідоцтві про право власності на житло квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Згідно письмової заяви, заяви про уточнення вимог та усних пояснень заявника [PERSON] в судовому засіданні, на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 02 березня 1998 року Хмельницькою АЕС 09 березня 1998 року видано йому - [PERSON], дружині - [PERSON], сину - [PERSON], сину - [PERSON] свідоцтво на право власності на житло, згідно якого квартира, що знаходиться [ADDRESS] дійсно належить для них на праві спільної сумісної власності в рівних частках кожному. Проте в свідоцтві на право власності на житло зроблені помилки - в прізвищах замість букви «и» зазначена буква «і», у нього по батькові також перед буквою «я» відсутній «ь» Такі ж помилки допущені і в технічному паспорті на квартиру, виданому на його ім'я. Просять встановити факт належності заявникам свідоцтва на право власності на житло від 09 березня 1998 року, виданого на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 02 березня 1998 року, а також заявнику [PERSON] технічного паспорту на квартиру. Також зазначив, що син [PERSON] після одруження взяв прізвище дружини [PERSON]. Інші заявники, а також представник виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судове засідання не з'явилися, згідно поданих заяв просять справу розглядати у їх відсутності. Дослідивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до змісту ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, відповідно до копій паспортів заявники є [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], (а.с.9,10,11,12). Відповідно до довідки будинкоуправління від 11 грудня 2013 року, [PERSON], 1954 р.н., дружина [PERSON], 1953 р.н., син [PERSON], 1987 р.н., син [PERSON], 1988 р.н. дійсно проживають в [ADDRESS]. (а.с.24). Таким чином сукупність досліджених доказів свідчить про належність заявникам свідоцтва на право власності на житло - квартиру в [ADDRESS]. та заявнику [PERSON] технічного паспорта на квартиру в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Згідно письмової заяви та усних пояснень [PERSON] в судовому засіданні 12 червня1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON]. 4.04.1986 року на її ім'я було заповнено трудову книжку [NUMBER], проте прізвище замість [PERSON], як в паспорті, вказано [PERSON]. 18.07.1986 року отримала диплом [NUMBER] Хмельницького середнього професійно-технічного училища № 24, в якому прізвище замість [PERSON], як в паспорті, також вказано [PERSON]. У виписці підсумкових оцінок успішності до диплому [NUMBER] зазначена та сама помилка. Неправильність записів створюють перешкоди щодо реалізації її прав, в тому числі пенсійних. Просить встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER], заповненої 4 квітня 1986 року, диплому [NUMBER], виданого 18 липня 1986 року Хмельницьким середнім професійно-технічним училищем № 24, виписки підсумкових оцінок успішності до диплому [NUMBER]. Дослідивши докази по справі суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до змісту ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно паспорта громадянки України серії [NUMBER], виданого 29.06.2002 року Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області заявниця є [PERSON]. В паспорті в розділі «сімейний стан» маються відомості, що 12 червня1983 року зареєстровано шлюб з [PERSON] (а.с.4). Таким чином сукупність досліджених доказів свідчать про належність заявниці [PERSON] вищезазначених документів, в яких прізвище значиться як [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Згідно поданої заяви та пояснень заявника в судовому засіданні, він є чоловіком [PERSON], [INFO]. З 1996 року дружина перебуває на пенсії по інвалідності, є інвалідом ІІ групи, загальне захворювання. 08.11.2018 року при проведенні медичного огляду було встановлено, що [PERSON] має захворювання нервової системи (хвороба Альцгеймера). Фактично дружина постійно знаходиться під його наглядом, так як через важку хворобу не може контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду. Внаслідок хвороби [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому може бути визнана недієздатною. На підставі наведеного, заявник просить визнати його дружину [PERSON], [INFO], уродженку с.Тростянець Славутського району Хмельницької області недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном [PERSON] Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Риштун І.А. не заперечувала щодо визнання [PERSON] недієздатною та призначення заявника її опікуном. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст.41, ч.1 ст.60 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1108567 від 08.11.2018 року, виданої КМЗ НМР «СМСЧ м.Нетішин», [PERSON], [INFO], при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності довічно. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 733 від 10.12.2018 року, [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді деменції внаслідок хвороби Альцгеймера. [PERSON], в силу свого психічного здоров'я, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є чоловіком [PERSON], опікується нею і може бути призначений її опікуном. Обставин, які перешкоджали б призначенню заявника опікуном, суд не вбачає. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно визнати недієздатною та відповідно до вимог ст.ст. 60, 63 ЦК України, встановити над нею опіку, призначивши опікуном [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved