Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст.1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України заявляє позовні вимоги до [PERSON] , а саме: - визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після матері [PERSON] на частку в домоволодінні [ADDRESS] , яка становила 21/100 частку від усього домоволодіння, а після перерозподілу ідеальних часток може становити 30/100 часток домоволодіння; - визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON] на частку легкового автомобіля ВАЗ 2106 р№ [NUMBER] синього кольору; - визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після матері [PERSON] на грошові внески в Державний Ощадбанк України в м. Харкові на рахунку № [NUMBER] у сумі 2732.05грн., на рахунку [NUMBER] у сумі 81.25грн. В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав, він звертається до суду з вимогою визнати за ним право власності на спадок після матері [PERSON] , що померла в м. Харкові [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 18 листопада 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Спадкова маса майна, що залишилася після матері і на яку позивач мав одержати свідоцтво про право на спадок складає 21/100 частку домоволодіння [ADDRESS], 1/2 частка легкового автомобіля ВАЗ 2106, р/н [NUMBER] , внески в Ощадбанк України в Харківській області філія №31 та філія №26 м. Харкова. Оформити спадок після матері в нотаріальному порядку він немає можливості, т.я. приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ященко Я.Ю., відмовила позиачу в оформленні спадку, з підстав вказаних в листі від 26 грудня 2017 року, а саме: за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] ) не зареєстроване. Такий висновок нотаріус зробила на підставі відповіді КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації на її запит щодо наявності реєстрації права власності на частину житлового будинку [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У листі Міськ БТІ від 15.08.2017 року на який посилається нотаріус у своєму листі - відповіді вказано, що домоволодіння [ADDRESS] було зареєстроване: - за [PERSON] у розмірі 12/100 часток на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 25.01.1979 року ХДНК № 2 р№ 2-416 , - за [PERSON] в розмірі 21/100 частки на підставі Мирової угоди Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.1963 року. - за [PERSON] в розмірі 38/100 часток на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 26.05.1964 року ХДНК № 2, р№ 3-558. - за [PERSON] в розмірі 29/100 часток на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 30.12.1969 року ХДНК № 2 р.№ 2-724. На сьогоднішній день вказана реєстрація повинна бути змінена, бо на підставі рішення Ленінського РВК № 158/1 від 04.03.1986 року «Про поділ домоволодіння [ADDRESS] з обслуговуючими будівлями, що знаходиться у користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виділений із складу домоволодіння та надана нова адреса - [ADDRESS] з обслуговуючими будівлями, що знаходиться у користуванні [PERSON] виділено з адресою [ADDRESS] Про те, що відбувся вказаний перерозподіл ані моя мати, ані [PERSON] не знали. Потай від них співвласниця [PERSON] провела відчуження своєї частки, яку Міськ БТІ без відома [PERSON] та [PERSON] визначило, як 54/100 частки в формі договору дарування на ім`я [PERSON] , посвідченого 21.03.2003 року приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А. - р№ 713. Частки, що залишились в домоволодінні, як 46/100 частки на сьогоднішній день не розподілені між померлою [PERSON] '. і та [PERSON] . Виходячи з того, що на день звернення до нотаріуса за оформленням спадкових прав визначення ідеальних часток та перереєстрація права власності [PERSON] та [PERSON] не проведена, приватний нотаріус Ященко Я.Ю. в листі - відмові від 26 грудня 2017 року. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Чоловік спадкодавиці, мій батько, [PERSON] помер [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 08.06.2001 року ( до позову додаю копію вказаного свідоцтва та копію домової книги) Таким чином, позивач заявляє позовні вимоги, щодо визнання право власності у порядку спадкування. Відповідачі відзиву, щодо заявалених позовних вимог суду не надали. Позивач та представник позивача на позові наполягали. В поясненнях надиних суду вказали обставини викладені в обгрунтування позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги визнали, заявили про розгляд справи за їз відсутності. Треття особа Харківська міська рада в наданих письмових поясненнях вказала.: Відповідно до матеріалів справи будинок [ADDRESS] , зареєстрований Харківським міським бюро технічної інвентаризації від 10.07.1963 № 1633, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова мирової угоди від 03.05.1963. Згідно листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.08.2017 № 1016600 на підставі рішення Ленінського РВК від 04.03.1986 № 158/1 «Про поділ домоволодіння [ADDRESS] з обслуговуючими надвірними будівлями, який знаходився у спільному користуванні гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виділено зі складу домоволодіння та надана адреса - [ADDRESS] . Право власності за гр. [PERSON] не зареєстровано. В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація щодо будинку [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.07.2017, інв. справа № 69912 технічний паспорт має штамп встановленого зразку щодо самочинного будівництва, а саме: прибудова літ. «аб» площею 14,9; прим, вбиральні 2-4 площею 1,3; душової 2-5 площею 1,6; передпокій 2-6 площею 12,2; сарай літ. «Я» площею 9,9. Отже, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції встановленої законом ст. 170 ЦК України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ № 553 від 23.05.2011, основними завданням Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва. містобудування та архітектури. Крім того, інспекції державного архітектурно- будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкта до експлуатації та на прийняття в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти. Прийняття в експлуатацію об`єктів проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації або на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату. Вимогам діючого законодавства передбачений певний порядок набуття права власносте та право на виконання будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію у встановленому законом порядку, однак задоволення позовної вимоги про визнання права власності буде таким, що направлено не на визнання права власності як такого, а на незаконне, в обхіл встановленого порядку, узаконення самочинно збудованого майна. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 №6 у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Таким чином, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а є лише власником будівельних матеріалів, обладнання тощо, що були використані в процесі цього будівництва. Як випливає зі змісту та структури ч. 2 ст. 331 ЦК України, у випадку наявності певних обставин для набуття права власності на нову річ, заінтересована в цьому особа, повинна дотримуватися передбачених законом умов. Це свідчить про встановлення Цивільним кодексом України спеціального режиму правового регулювання відносин у сфері набуття права власності на новостворене нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктйку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011, прийняті в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію. забороняється. Тому третя особа вимагає відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Харківська міська рада про визнання права власності на спадок за законом - в повному обсязі. Судом в межах завалених позовних вимог, на підставі наданих доказів, встановлені наступні факти та обставини: [INFO] [PERSON] померла в м. Харкові згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане 18 листопада 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Спадкова маса майна, що залишилася після складає 21/100 частку домоволодіння [ADDRESS], частка легкового автомобіля ВАЗ 2106, р/н [NUMBER] , внески в Ощадбанк України в Харківській області. Позивач є сином померлої [PERSON] , згідно свідоцтва про народжжєення від 11 липня 1963р. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Чоловік спадкодавиці, [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 08.06.2001 року. Крім того, матеріалами справи, доведено та визнано сторонами, що дівоче призвище [PERSON] до шлюбу було [PERSON] . Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ященко Я.Ю., відмовила позиачу в оформленні спадку, з підстав, а саме: - за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] ) не зареєстроване, що вказано в листі від 26 грудня 2017 року У листі Міськ БТІ від 15.08.2017 року на який посилається нотаріус, домоволодіння [ADDRESS] було зареєстроване: - за [PERSON] у розмірі 12/100 часток на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 25.01.1979 року ХДНК № 2 р№ 2-416 , - за [PERSON] в розмірі 21/100 частки на підставі Мирової угоди Ленінського районного суду м. Харкова від 03.05.1963 року. - за [PERSON] в розмірі 38/100 часток на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 26.05.1964 року ХДНК № 2, р№ 3-558. - за [PERSON] в розмірі 29/100 часток на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 30.12.1969 року ХДНК № 2 р.№ 2-724. На сьогоднішній день вказана реєстрація повинна бути змінена, бо на підставі рішення Ленінського РВК № 158/1 від 04.03.1986 року «Про поділ домоволодіння [ADDRESS] з обслуговуючими будівлями, що знаходиться у користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виділений із складу домоволодіння та надана нова адреса - [ADDRESS] з обслуговуючими будівлями, що знаходиться у користуванні [PERSON] виділено з адресою [ADDRESS] Співвласниця [PERSON] провела відчуження своєї 54/100 частки в формі договору дарування на ім`я [PERSON] , посвідченого 21.03.2003 року приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А. - р№ 713. Частки, що залишились в домоволодінні, як 46/100 частки на сьогоднішній день не розподілені між померлою [PERSON] і та [PERSON] . Виходячи з того, що на день звернення до нотаріуса за оформленням спадкових прав визначення ідеальних часток та перереєстрація права власності [PERSON] та [PERSON] не проведена, приватний нотаріус Ященко Я.Ю. в листі - відмові від 26 грудня 2017 року. Дослідив та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи суд вважає: Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом вимог статті 1216 ЦК України визначено: Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом вимог статті 1218 ЦК України визначено: До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом вимог статті 1233 ЦК України визначено: 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом вимог статті 1261 ЦК України визначено: 1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З аналізу встановлених обставин на час смерті [INFO] [PERSON] мала у власності 21/100 частку домоволодіння [ADDRESS], частка легкового автомобіля ВАЗ 2106, р/н [NUMBER] , внески в Ощадбанк Українив. Позивач є сином померлої [PERSON] , а тому є спадкоємцем перешої черги відповідно до вимоги ст..1261 ЦК України. Таким чином, до позивача переходять права власника - метері на вказано майно. Крім того, правова позиція третьої особи заслуговує на увагу, а саме: Відповідно до матеріалів справи будинок [ADDRESS] , зареєстрований Харківським міським бюро технічної інвентаризації від 10.07.1963 № 1633, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова мирової угоди від 03.05.1963. Згідно листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 15.08.2017 № 1016600 на підставі рішення Ленінського РВК від 04.03.1986 № 158/1 «Про поділ домоволодіння [ADDRESS] з обслуговуючими надвірними будівлями, який знаходився у спільному користуванні гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виділено зі складу домоволодіння та надана адреса - [ADDRESS] . Право власності за гр. [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.07.2017, інв. справа № 69912 технічний паспорт має штамп встановленого зразку щодо самочинного будівництва, а саме: прибудова літ. «аб» площею 14,9; прим, вбиральні 2-4 площею 1,3; душової 2-5 площею 1,6; передпокій 2-6 площею 12,2; сарай літ. «Я» площею 9,9. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Оскільки, матеріалами справи свідчать про наявність самочинного будівництва у померлої, за таких обставин не може бути проведено перерозподіл часток спільного майна та визначено право позивача на 30/100 частки, що відповідає вимогам ст..376 ЦК України. На думку суду, позивач не позбавлен право як спадкоємець привести самочинне будівництво відповідно до закону та провести його реєстрацію, що вирішить в свою чергу частку позивача в спільному майні. Таким чином, з аналізу встановлених обставини та фактів, відповідно до вказаних вимог закону, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial