Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Звенигородський міжрайонний прокурор звернувся з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] про накладення заборони на відчуження майна належного [PERSON], а саме будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 червня 2009 року [PERSON] та відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Розпорядженнями Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області № 128/2009-рп від 23.06.2009 року та № 130/2009-рп від 24.06.2009 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуном [PERSON] Згідно довідки № 54 від 11.09.2014 року виданої Звенигородським відділком КП «ЧООБТІ» та договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 989 від 29.03.2000 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований та належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно довідки Юрківської сільської ради від 12.09.2014 року № 1326 [PERSON] проживав з дня свого народження по день вилучення з сім'ї в будинку матері [PERSON] Прокурор зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Проте рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.06.2009 року щодо позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] питання про накладання заборони на відчуження житла дитини не вирішено. В зв'язку з викладеними обставинами прокурор просить накласти заборону на відчуження житлового будинку по [ADDRESS] до досягнення повноліття [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Представник Служби у справах дітей Звенигородської РДА Прокопенко Ю.О. також підтримала позов та просила позов задовольнити. Третя особа [PERSON], яка є опікуном малолітнього [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін та інших учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі та оцінивши їх у повній сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 червня 2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було позбавлено батьківських прав відносно їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно розпоряджень Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області від 23.06.2009 року № 128/2009-рп та від 24.06.2009 року №130/2009-рп малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено опікуна [PERSON] (а.с.13,14). Згідно довідки № 54 від 11.09.2014 року виданої Звенигородським відділком КП «ЧООБТІ» та договору купівлі-продажу житлового будинку зареєстрованого в реєстрі за № 989 від 29.03.2000 року житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований та належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.7,11). Згідно довідки Юрківської сільської ради від 12.09.2014 року № 1326 [PERSON] проживав з дня свого народження по день вилучення з сім'ї в будинку матері [PERSON].(а.с.15). Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право: на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Таке ж положення закріплено ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Відповідності до ч. 4 ст. 17 Закону України Про охорону дитинства суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Враховуючи те, що Звенигородським районним судом Черкаської області під час постановлення рішення від 11 червня 2009 року у справі за позовом Звенигородського міжрайонного прокурора в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав не було вирішено питання про накладення заборони на відчуження будинку, який належить [PERSON], а відповідач визнає позов повністю, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та накладення заборони на відчуження будинку [ADDRESS] На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved