Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що 15 листопада 2008 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що 15 листопада 2008 року було зроблено відповідний актовий запис № 556 та видано Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . З травня 2018 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Під час шлюбу було набуто (придбано) майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: легковий автомобіль марки АUDI А4 1.8, 2013р.в., білого кольору, об`єм двигуна 1798 см. куб., зареєстрований за [PERSON] , дата реєстрації - 22.05.2013р. на підставі свідоцтва про реєстрацію серія [NUMBER] . Державний Реєстраційний номер цього автомобілю: [NUMBER] . Вартість автомобілю на час придбання складала 380160 грн. 00 коп. Цей автомобіль на час складання позову оцінено вартістю 469 676,00 грн. На підставі рішення органу місцевого самоврядування, а саме: за рішенням сесії Зарічанської сільської ради № 415-17/V від 26.05.2009р. на ім`я відповідача було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №5828078, за яким відповідача визнано власником земельної ділянки площею 0,2399, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1221085500020010060. Цю ділянку на час складання позову оцінено вартістю 39358,00 гривень. Також у період шлюбу відповідачем за Договором купівлі - продажу нерухомого майна від другого квітня дві тисячі одинадцятого року, посвідченого Морозовою О.В. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу було придбане у приватну власність таке нерухоме майно: 1/2 частки «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа складає - 68,9 кв.м. Право власності зареєстроване у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.04.2011р. Також у період шлюбу з відповідачем за Договором купівлі-продажу Трубоізоляційного цеху від п`ятого квітня дві тисячі дванадцятого року, посвідченого Огнєвою Н.О., приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, було придбане у приватну власність нерухоме майно: 1/2 (одна друга) частки майна: «ТРУБОІЗОЛЯЦІЙНИИ ЦЕХ», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 279,9 м. кв. Право власності зареєстроване у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19.04.2012р. У період шлюбу було також придбано інше майно: -машина пральна LG (серійний номер 307РМР535083, модель F1296ND) вартістю 6999,90 грн., дата придбання 30.04.2014 р.; -холодильник Hotpoint-Ariston LH8 FF 20 CH , - 9879,90 грн., 30.04.2014р. -мікрохвильова піч LG (серійний номер 306TARU3L382) - 5299,00 грн., 2014р. -кондиціонер Cooper & Hunter Модель: CH-S07XР4 у кількості 2 одиниць, вартістю 7390 грн. кожна, 7390 х 2 = 14780, 00, 2017р. -кондиціонер Cooper & Hunter Модель: CH-S09FTX5 - 12880.00 грн., 2017р. -кондиціонер Cooper & Hunter Модель: CH-S09BKP6 - 9040.00 грн., 2017р. -кондиціонер повітря мобільний Electrolux (модель ЕACM-10 EZ/N3, серійний номер 11042929) - 8620,00 грн., 2009р. -ноутбук «Asus» (Модель U315, MB VER U31 SD) - 18734,00 грн., 2009p. -ноутбук «Asus» (Модель X32J, MB VER U30JT - 18734,00 грн., 2010p. -ноутбук «Asus» ROG Strix GL703V - 46033,00 грн., 2018 p. -навушники Азіз Cerberus (90УН0061-В1UА00) - 1499,00 грн., 2018 p. -телевізор Samsung UE43KU6072 - 12200,00 грн., 25.08.2017р. -телевізор Samsung UE48H6200AK - 17453,00 грн., 2017р. -телевізор Philips 22PFL.3404/12 - 2500,00 грн., 2009р. -зволожувач повітря Electrolux EHAW-6515 - 6781,00 грн., 2010р. -осушувач повітря Cooper & Hunter CH-D007WD2 - 5745,00 грн., 2010р. -бойлер Ariston ABS ABS VLS PW 50 - 8225,00 грн., 2014р. -Brother DCP-165c (принтер, сканер, копір) - 2190,00 грн., 2016р. -принтер Canon i-SENyS LBP151dw (0568С001) - 4790,00 грн., 2017р. -планшет «Asus» Coogle Nexus 7 16GB (Nexus 7-1A051 A) - 2493,00 грн,, 2012p. -духовка електрична HANSA BOEB 64130077 - 4444.90 грн., 30.04.2014p. -поверхня газова HANSA BHGL 63112035 - 3999.90 грн., 30.04.2014p. -косом KCV- A374W (LE) відеодомофон кольоровий - 1692,0 грн., 21.05.2013р. -косом КС-МС20 SILVER відео панель кольорова PAL - 996,0 грн., 21.05.2013р. -AV TECH KPS 1332ADP / F36 - 600,00 грн., 21.05 2013р. -DAIKIN MCK75JVM-KE011136, URURU очищувач і зволожувач повітря - 24353.00 грн., 27.07.2011р. -утюг TEFAL FV-9657 - 1939.00 грн., 2014р. -велотрек HOP-sport - 4988.00 грн., 2018 р. -диван Плаза, ніжки хром + крісло, [PERSON] ніжки хром у кількості 2 одиниць, загальною вартістю 29680,00 грн., 15.08.2014р., -раковина РОСА КОМФОРТ, меблева - 3838,43 грн., 05.10.2014р., -LUXOR ванна, хром CR7001R - 1287.35 грн., 26.09.2014р. -LUXOR умивальник, хром БП СК 7003RTC - 784,97 грн., 26.09.2014р. -27775000 croma MULTI Unica С душ набір - 1139,99 грн., 26.09.2014р. Всього іншого майна на суму: 294619,34 грн. Оцінка іншого майна вказана за ціною придбання кожної одиниці майна. Все придбане під час шлюбу майно залишилось в одноособовому розпорядженні відповідача. Її з відповідачем діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з нею, потребують постійного лікування та допомоги. Дітям встановлені важки медичні діагнози та вони проходили та проходять складне медичне лікування. Вона також знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Беручи до уваги інтереси малолітніх дітей, які залишаються зі нею та знаходяться на її утриманні, відповідно до вимог ст.ст.70-71 СК України, просить відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити їй більшу частину із спільного майна. На підставі зазначеного позивачка в останній уточненій позовній заяві від 17.09.2020 року просила: відійти від принципу рівності часток у спільному майні подружжя, збільшити її частку з 1/2 до 2/3 часток у спільному майні подружжя і поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності у наступному порядку. Визнати автомобіль марки AUDI A4 1.8 2013 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1798 см. куб., державний реєстраційний номер автомобілю [NUMBER] об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), набутим за час шлюбу. Визнати за [PERSON] право власності на 2/3 автомобілю AUDI A4 1.8 2013 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1798 см. куб., державний реєстраційний номер автомобілю [NUMBER] , вартістю 313132 грн. 98 коп.; Стягнути з [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), грошову компенсацію у вигляді 2/3 вартості автомобіля марки AUDI A4 1.8 у сумі 313132 грн. 98 коп. Зобов`язати [PERSON] до постановлення рішення по справі попередньо внести на депозитний рахунок суду грошову суму 313132 грн. 98 коп. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки AUDI A4 1.8 2013 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1798 см. куб., державний реєстраційний номер автомобілю [NUMBER] і припинити право спільної сумісної власності подружжя на дане майно. Визнати земельну ділянку (кадастровий номер 1221085500020010060) спільною сумісною власністю [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) і [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та поділити її наступним чином: визнати за [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) право власності на 2/3 частини земельної ділянки (кадастровий номер 1221085500020010060), вартістю 26 329 грн. 98 коп.; стягнути з [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя грошову компенсацію у вигляді 2/3 вартості земельної ділянки (кадастровий номер 1221085500020010060) у сумі 26 329 грн. 98 коп.; зобов`язати [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) до постановлення рішення по справі попереднього внести на депозитний рахунок суду грошову суму 26 329 грн. 98 коп.; визнати за [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 1221085500020010060) і припинити право спільної сумісної власності подружжя на дане майно. Виділити [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) в натурі та визнати за нею право приватної власності на майно: -машина пральна LG F1296ND; -холодильник Hotpoint-Ariston LH8 FF 20 CH; -телевізор Samsung UE48H6200AK; -духовка електрична HANSA BOEB 64130077; -поверхня газова HANSA BHGL 63112035; -DAIKIN MCK75JVM-KE011136, URURU очищувач і зволожувач повітря; -диван « [INFO] », ніжки хром; -крісло «Комфорт» ніжки хром. Визнати 1/2 «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», що розташоване за адресою: [ADDRESS] (один дріб сімдесят один) спільною сумісною власністю [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) і [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та поділити його наступним чином: визнати за [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) право власності на 2/6 (1/3) «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», що розташоване за адресою: [ADDRESS] (один дріб сімдесят один); визнати за [PERSON] право власності на 1/6 «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», що розташоване за адресою: [ADDRESS] (один дріб сімдесят один) і припинити право спільної сумісної власності подружжя на дане майно. Визнати 1/2 «ТРУБОІЗОЛЯЦІЙНОГО ЦЕХУ», що знаходиться за адресою: місто Дніпродзержинськ (на даний час місто Кам`янське) Дніпропетровської області, проспект Аношкіна, будинок номер 181/25 (сто вісімдесят один дріб двадцять п`ять), спільною сумісною власністю [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) і [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та поділити його наступним чином: визнати за [PERSON] (номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) право власності на 2/6 (1/3) «ТРУБОІЗОЛЯЦІЙНОГО ЦЕХУ», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (сто вісімдесят один дріб двадцять п`ять); визнати за [PERSON] право власності на [ADDRESS] (сто вісімдесят один дріб двадцять п`ять) ) і припинити право спільної сумісної власності подружжя на дане майно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 17.09.2020р. підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не визнав позовні вимоги [PERSON] та просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими жодними належним, допустимими та достовірними доказами, а тому не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Стосовно позиції позивача щодо відступу від принципу рівності часток у спільному майні подружжя та збільшення частки Позивача з 1/2 до 2/3 часток у спільному майні подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку та лікування. Позивачка не довела і в матеріалах справи відсутні докази наявності підстав та умов, визначених в ст. 70 Сімейного кодексу України, які б свідчили про необхідність відступу від засади рівності часток подружжя та необхідність збільшення частки позивача з 1/2 до 2/3 часток у спільному майні подружжя. Так, зокрема, позивачка не довела, що розмір аліментів, які присуджено на їх спільних неповнолітніх дітей за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.12.2018 року (справа № 208/3645/18, головуючий суддя Івченко Т.П.) у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Також, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.12.2018 року з нього було стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на її утримання у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з 12.06.2018 року до 09 листопада 2018 року. Крім того, у рішенні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.12.2018 року (справа № 208/3645/18, головуючий суддя Івченко Т.П.) судом встановлено, що в період з червня 2018 року по час вирішення справи судом, [PERSON] , добровільно сплачував аліменти на утримання дітей перераховуючи їх позивачеві на загальну суму 25 000,00 гривень. Більше того, діти - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з ним за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання. Витрати на сплату комунальних послуг за зареєстрованих дітей несе він, [PERSON] . Також, ним були укладені відповідні договори на добровільне медичне страхування дітей - [PERSON] та [PERSON] , а саме: страховий поліс № 100634206 від 01.12.2018 року (програма страхування з 22.11.2018 року по 22.11.2036 року), страховий поліс № 100148247 від 30.11.2011 року (програма страхування з 18.11.2011 року по 18.11.2029 року) та сплачуються чергові страхові платежі за цими договорами - страховими полісами. Окрім цього, у нього є дитина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Він сплачує грошові кошти і на її утримання в розмірі приблизно 3000, 00 грн. щомісячно. Тобто, окрім утримання спільних з позивачем неповнолітніх дітей, він зобов`язаний утримувати іще одну свою дитину від іншого шлюбу, що також повинно бути враховано судом під час прийняття рішення щодо відступлення чи не відступлення від засади рівності часток подружжя. Отже, ним здійснюються всі необхідні заходи щодо фізичного, духовного розвитку та лікування спільних з позивачкою неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , та забезпечується необхідне утримання і допомога самої позивачки, і спростовують твердження позивачки та її представника - адвоката Федоренка Р.В., викладені в позові та заяві про збільшення позивних вимог, про те, що, нібито, він, [PERSON] , коштів на утримання та лікування дітей не сплачує. Крім того, просить суд звернути увагу, що відступ від рівності часток застосовується у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Однак, він вважає, що ніякого поділу майна бути не може, оскільки все майно, про яке заявлено у позові (окрім меблів, побутової та оргтехніки, про існування яких йому взагалі нічого невідомо), не є об`єктом права спільної сумісної власності, а є його, [PERSON] , особистою приватною власністю. Автомобіль AUDI A4, 2013 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , є його особистою приватною власністю, а відтак не підлягає поділу, оскільки був придбаний ним за кошти, які належали йому, [PERSON] , особисто. Тому, вказаний автомобіль є його особистою приватною власністю. Земельна ділянка, кадастровий номер 1221085500020010060, розташована по [ADDRESS] , площею 0,2399 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, є його особистою приватною власністю, а відтак не підлягає поділу, враховуючи наступне. Враховуючи, що земельна ділянка (кадастровий номер 1221085500020010060) була набута ним в порядку безоплатної приватизації, що підтверджується рішенням сесії Зарічанської сільської ради № 415 - 17/V від 26.05.2009 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 828078 від 08.09.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010911900381, вказана земельна ділянка є його особистою приватною власністю. Всупереч положенням ст. 81 ЦПК України позивачка не довела з посиланням на належні, допустимі та достовірні докази, що Автомобіль AUDI A4, 2013 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] та земельна ділянка (кадастровий номер 1221085500020010060), є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу, відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними, протиправними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк, що розташоване за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1/2 частки, та Трубоізоляційний цех, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1/2 частки, є його особистою приватною власністю, а відтак не підлягають поділу, виходячи з наступного. Вищевказані будівлі були придбані ним за грошові кошти, які належали йому, [PERSON] , особисто (заощадження, зроблені до шлюбу та за грошові кошти, які подарували його батьки). Тому, вказані будівлі є його особистою приватною власністю. Крім того, всупереч положенням ст. 81 ЩІК України, позивачка не довела з посиланням на належні, допустимі та достовірні докази, що Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк та Трубоізоляційний цех, є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу, відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними, протиправними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо меблів, побутової та оргтехніки, про які вказує позивачка у позові та заяві про збільшення позовних вимог, зазначає, що йому взагалі невідомо про існування вказаних предметів побуту. Йому невідомо, що це за меблі, побутова та оргтехніка, він ніколи раніше не чув про існування цього майна і ніколи це майно не бачив, тому є незрозумілим звідки позивачка взагалі взяла відомості про це майно і чому вона вказує, що це майно було придбане за час шлюбу. Крім того, позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження існування цього майна, не надано доказів придбання цього майна ним та/або позивачкою, та не надано доказів придбання цього майна саме в період шлюбу. З огляду на викладене, жодних правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині не має, а відтак, такі позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Від представника позивача [PERSON] адвоката Федоренка Р.В. до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якому зазначено, що стосовно заяв відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що позивачка не довела з посиланням на належні, допустимі та достовірні докази, що автомобіль AUDI A4, 2013 року випуску, Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк та ТРУБОІЗОЛЯЦІЙНИЙ цех є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу, та стверджує, що значене вище майно придбане ним за грошові кошти, які належали [PERSON] особисто (заощадження, зароблені кошти до шлюбу, та за грошові кошти, які подарували його батьки, дійсно, згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона, а не тільки позивачка. При цьому, на доказ зазначених стверджень відповідачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу, значить, вони є голослівними спробами уникнути поділу майна між подружжям. Натомість, відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, адже майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто, якщо автомобіль AUDI A4, 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] , 1/2 Приміщення обліку витрат теплової енергії ЦМК, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 68,9 кв.м. та 1/2 Трубоізоляційного цеху, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 279,9 кв.м., куплені під час шлюбу, то за відсутності доказів придбання їх за власні кошти відповідача, вони вважаються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і, згідно норм ст.69 СК України, підлягають поділу між чоловіком і дружиною. Тим більш, що позивачка виступала поручителем у договорі кредитування купівлі авто. З приводу стягнення на користь позивача матеріальної компенсації за автомобіль AUDI A4. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна є неможливим, то, згідно ч.2 с. 364 ЦК України, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи, що відповідачем проданий зазначений автомобіль, є всі підстави для присудженням з відповідача на користь [PERSON] суми 313132 грн. 98 коп. компенсації вартості 2/3 частки у праві спільної власності на зазначений автомобіль. Відповідач зазначає, що земельна ділянка кадастровий номер № [NUMBER] площею 0,2399 га, за адресою [ADDRESS] є його особистою приватною власністю, адже була ним особисто приватизована. Дійсно, відповідно до ст.57 СК України, приватизоване житло, або земельна ділянка не підлягають поділу між подружжям, навіть якщо це майно і набуте за час шлюбу. Проте, приватизоване нерухоме майно набуло статусу особистої приватної власності дружини або чоловіка тільки з 13.06.2012р. на підставі Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка», який набрав чинності саме 13.06.2012 року. Тобто, дана норма закону не розповсюджується на майно, набуте під час шлюбу, але приватизоване до 13.06.2012р. Враховуючи, що земельна ділянка набута у власність відповідача 26.05.2009р. (до 13.06.2012 року) під час шлюбу, вона є спільним майном подружжя, яке підлягає пoділу. Далі, щодо позиції відповідача, що йому невідомо про існування предметів побуту, невідомо, що за меблі, побутова та оргтехніка, він ніколи раніше не чув про існування цього майна і ніколи це майно не бачив. Відповідач, з метою приховування і в подальшому використанні на власні потреби зазначеного спільного майна, утримує (якщо ще не знищив) і не надає позивачу значну кількість видаткових і розрахункових документів на його придбання. Проте, додані копії видаткових і платіжних документів свідчать про придбання, в основному особисто відповідачем, під час шлюбу меблів, вікон, дверей, побутової та оргтехніки, які підлягають поділу. Більш того, під час шлюбу було проведено ремонт квартири відповідача на значні кошти з облаштуванням її дорогими кондиціонерам, освіжувачами повітря, сантехнікою, опалювальними пристроями, кухонними агрегатами. В свою чергу, позивач просить виділити в натурі та визнати за нею право приватної власності на майно загальною вартістю значно меншою, ніж вартість майна та поліпшень квартири, що залишаються у відповідача. З приводу незгоди відповідача від відступлення від принципу рівності часток у спільному майні подружжя зазначено наступне. Як свідчить сам відзив на позов і документи на придбання предметів побуту, відповідач намагається приховати частину спільного майна, що підлягає поділу, а, згідно ч.2.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідач у своєму відзиві на позов вказує на те, що спільні діти - [PERSON] та [PERSON] офіційно зареєстровані разом із ним, у м. Кременчук і що через це відповідач змушений переплачувати за комунальні послуги. Проте, фактичною переплатою за комунальні послуги відповідача є тільки 30 грн. на місяць за вивіз сміття. Всі інші послуги надаються відповідачу за лічильниками. Крім того, фактичне місце проживання спільних з відповідачем дітей є м. Кам`янське. Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується Актом №561 проживання без реєстрації від 06.06.2018р. та Актом №825 проживання без реєстрації від 13.08.2018р. тобто, усі дійсно великі рахунки за комунальні послуги сплачує позивач. Щодо укладених договорів відповідачем на добровільне медичне страхування дітей - [PERSON] та [PERSON] . Медичне страхування, за яке сплачує відповідач не має ніякого сенсу, тому що, хвороби [PERSON] та [PERSON] не підлягають під дію договору страхування. При цьому, діти потребують постійного складного лікування, обстеження та консультацій лікарів, що потребує дуже великих витрат. Прохання позивача допомогти в обстеженні дітей відповідач проігнорував посилаючись на страховий поліс, який в даному випадку падку є недоречним. Таким чином, виходячи з викладеного, вважають цілком доцільним частковий відступ від принципу рівності часток подружжя у спільному майні. З урахуванням вищевикладеного, просять задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що останні уточнені позовні вимоги позивачки від 17.09.2020 року підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 15 листопада 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (ар.с.8, т.1). Даний шлюб було розірвано відповідно до рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 05 листопада 2018 року по справі №524/4974/18 (а.с.45-47, т.2). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (ар.с.9-10, т.1). Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02 квітня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Морозовою О.В., [PERSON] придбав 1/2 частку «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», що розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-14, т. 1). Даний факт також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 04.04.2011року, номер витягу 29542167 (ар.с.15, т.1). Відповідно договору купівлі-продажу Трубоізоляційного цеху від 05 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., [PERSON] придбав 1/2 частку «ТРУБОІЗОЛЯЦІЙНОГО ЦЕХУ», що знаходиться за адресою: місто Дніпродзержинськ (на даний час місто Кам`янське) Дніпропетровської області, проспект АНОШКІНА, будинок номер 181/25 (а.с. 16-19, т. 1). Даний факт також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 19.04.2012року, номер витягу 33881645 (ар.с.20, т.1). Відповідно інформації, наданої територіальним сервісним центром № 1244 РСЦ МВС в Дніпропетровській області від 13.06.2018 року за №31/4-1244-34аз, згідно Єдиного Державного Реєстру МВС України зареєстрованих транспортних засобів станом на 09.06.2018 за громадянином [PERSON] , зареєстровано автомобіль AUDI A4 1.8, 2013 року випуску, об`єм двигуна 1798 см. куб., дата реєстрації 22.05.2013 року (а.с. 24, т. 1). Відповідно інформації, наданої територіальним сервісним центром МВС № 2146 РСЦ МВС в Закарпатській області від 01.10.2020 року вих. №31/7/6-6АЗ, згідно Єдиного Державного Реєстру МВС України транспортний засіб AUDI A4, номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску зареєстровано 22.05.2013 року за громадянином [PERSON] , [INFO] та 12.02.2019 року в ТСЦ 8044 перереєстровано на нового власника по договору купівлі-продажу. Відповідно до інформації, наданої Бюро судових експертиз та оцінки майна (ар.с.59, т.1) вартість аналогічного КТС AUDI A4, кузов седан, 2013 року випуску, об`єм двигуна 1798 см. куб., АКП, з пробігом 95000км станом на 25 червня 2018 року складає 469676,00грн. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 828078 від 08.09.2009 року, [PERSON] на підставі рішення сесії Зарічанської сільської ради № 415-17/V від 26.05.2009 року є власником земельної ділянки площею 0,2399, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 1221085500020010060 (а.с. 108, т.1). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Щодо доводів відповідача, що майно, про яке заявлено у позові (окрім меблів, побутової та оргтехніки, про існування яких йому взагалі нічого невідомо), не є об`єктом права спільної сумісної власності, а є особистою приватною власністю [PERSON] , суд зазначає наступне. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Відповідач не надав суду доказів того, що майно (автомобіль AUDI A4, 2013 року випуску, 1/2 частка Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк та 1/2 частка ТРУБОІЗОЛЯЦІЙНОГО ЦЕХУ є його особистою власністю та придбано лише за його кошти. Посилання відповідача, що майно куплене за його особисті кошти (заощадження, зроблені до шлюбу та за грошові кошти, які подарували його батьки) суд відхиляє, оскільки навіть в самому укладеному 02 квітня 2011 року договорі купівлі-продажу 1/2 частини Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в пункті 1.5 зазначено, що: «Продавець ознайомлений із заявами про згоду дружин Покупців на укладання та підписання цього Договору, які зареєстровані за реєстрами №311 та 315 та зберігаються в справах приватного нотаріуса ДМНО О.В. Морозової» (а.с.11, т.1). Крім того, позивачка виступала поручителем (договір поруки №СL.137123-Р від 23.05.2013року - а.с.191-195, т.1) у договорі кредитування купівлі авто №СL.137123 від 23.05.2013р. (а.с.4-10, т.2), що загалом свідчить, що договори укладені в інтересах сім`ї. Належних доказів того, що в нього були якісь особисті заощадження та що якісь кошти йому дарували батьки відповідач суду не надав. Стосовно вимог позивачки [PERSON] , щодо відступу від принципу рівності часток у спільному майні подружжя, то позивачка [PERSON] не довела і в матеріалах справи відсутні докази наявності підстав та умов, визначених в ст. 70 Сімейного кодексу України, які б свідчили про необхідність відступу від засади рівності часток подружжя та необхідність збільшення частки позивача з 1/2 до 2/3 часток у спільному майні подружжя. Позивачка не довела факт усунення відповідача протягом тривалого часу від виконання своїх обов`язків з утримання, догляду, лікування їхніх неповнолітніх дітей. Не зверталась до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей. Не надала ніяких доказів про те, що розмір аліментів недостатній для забезпечення дітей. Крім того, аліменти відповідачем сплачувались ще до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2018 року, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 95-96, 104-106, т.1). Навіть у рішенні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.12.2018 року (справа № 208/3645/18) судом встановлено, що в період з червня 2018 року по час вирішення справи судом, [PERSON] , добровільно сплачував аліменти на утримання дітей, перераховуючи їх позивачеві на загальну суму 25 000,00 гривень (ар.с.92). Довідки про заборгованість по аліментам матеріали даної цивільної справи не містять. Також, відповідачем були укладені відповідні договори на добровільне медичне страхування дітей - [PERSON] та [PERSON] , а саме: страховий поліс № 100634206 від 01.12.2018 року (програма страхування з 22.11.2018 року по 22.11.2036 року), страховий поліс № 100148247 від 30.11.2011 року (програма страхування з 18.11.2011 року по 18.11.2029 року) та сплачуються чергові страхові платежі за цими договорами - страховими полісами (ар.с. 100-101, т1). Крім того, на утриманні відповідача перебуває ще одна дитина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 18.05.2004 р. (ар.с. 103, т1). Доказів того, що позивачка зверталась до відповідача з приводу нестачі їй коштів на утримання дітей або стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей, суду надано не було. Відступлення від рівності часток при поділі майна подружжя можливе лише у разі, якщо розмір аліментів недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини (дітей), про що також вказано в постанові ВС/КЦС № 297/2837/17 від 27.12.2019року. Проживання дітей з позивачем, з огляду на встановлені обставини та положення статті 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна, позивачем не доведено. На підставі наданих доказів суд встановив, що спірне майно, а саме автомобіль марки AUDI A4 1.8 2013 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1798 см. куб., 1/2 частки «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», що розташоване за адресою: [ADDRESS] (один дріб сімдесят один), 1/2 частки «ТРУБОІЗОЛЯЦІЙНОГО ЦЕХУ», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , будинок номер 181/25 (сто вісімдесят один дріб двадцять п`ять) було придбано сторонами під час їх перебування в шлюбі за їх спільні кошти. Враховуючи те, що майно придбано сторонами під час шлюбу за спільні кошти та є їх спільною сумісною власністю, їх частки майна є рівними, доказів того, що інший їх розмір визначений домовленістю між сторонами або шлюбним договором, не надано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та поділ майна подружжя частково, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/4 частини спірного майна за кожним на 1/2 частки «Приміщення обліку витрат теплової енергії цмк», що розташоване за адресою: [ADDRESS] (один дріб сімдесят один) та на 1/2 частки « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (сто вісімдесят один дріб двадцять п`ять). Що стосується вимог позивача про поділ земельної ділянки, суд приймає до уваги наступне. Відповідач зазначає, що земельна ділянка кадастровий номер №1221085500020010060 площею 0,2399 га, за адресою [ADDRESS] є його особистою приватною власністю, адже була ним особисто приватизована. Як встановлено у судовому засіданні земельна ділянка (кадастровий номер 1221085500020010060) була набута відповідачем в порядку безоплатної приватизації, що підтверджується рішенням сесії Зарічанської сільської ради № 415 - 17/V від 26.05.2009 року (ар.с.107, т.1) та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 828078 від 08.09.2009 року (ар.с.108, т.1). Дійсно, відповідно до ст.57 СК України, приватизоване житло, або земельна ділянка не підлягають поділу між подружжям, навіть якщо це майно і набуте за час шлюбу. Земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, лише у період з 8 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно, вважається спільною сумісною власністю подружжя. У інших випадках таке майно належить до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 12 серпня 2020 року у справі № 626/4/17. Враховуючи, що земельна ділянка набута у власність відповідача 26.05.2009 р. вона належить до особистої приватної власності [PERSON] , та не підлягає пoділу. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] на її користь частки вартості автомобіля марки AUDI A4 1.8 у зв`язку з його продажем відповідачем, суд зазначає наступне. У разі відчуження спільного сумісного майна, наприклад машини, без згоди одного з подружжя той з них, що таку згоду не надавав, має право на стягнення з відчужувача грошової компенсації. Саме такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у справі № 537/78/19 від 05.10.2020. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Установивши, що автомобіль «AUDI A4 1.8, 2013 року випуску, об`єм двигуна 1798 см. куб., державний реєстраційний номер автомобілю [NUMBER] , придбаний під час шлюбу сторін, є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач відчужив його без згоди позивача як іншого із подружжя, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Також у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) викладено правові висновки, відповідно до яких, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) Верховний суд зазначив, що оскільки вартість майна, що підлягає поділу, визначається з дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи, посилання доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій помилково врахували звіт про оцінку транспортного засобу від 06 грудня 2018 року, є необґрунтованими. Таким чином у зазначеній вище правовій позиції Верховний суд чітко вказав, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи, а не сума, за якою було продано це майно. Враховуючи вищезазначене, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості 1/2 частки вартості автомобіля у розмірі 234838 грн. 00 коп., як половину від ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Позивачка в поданій до суду останній уточненій позовній заяві від 17.09.2020 року зазначає, що за час шлюбу сторони придбали певне рухоме майно, та просить виділити їй в натурі та визнати за нею право приватної власності на майно: машина пральна LG F1296ND; холодильник Hotpoint-Ariston LH8 FF 20 CH; телевізор Samsung UE48H6200AK; духовка електрична HANSA BOEB 64130077; поверхня газова HANSA BHGL 63112035; DAIKIN MCK75JVM-KE011136, URURU очищувач і зволожувач повітря; диван «Плаза», ніжки хром; крісло «Комфорт» ніжки хром. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Таким чином предметом доказування у справі про поділ майна подружжя є безпосередньо: 1) обсяг спільно нажитого подружжям майна; 2) джерело і час його придбання, а також наявність такого майна на час припинення спільного ведення господарства. Належних доказів щодо наявності у подружжя права спільної власності на наступне майно: машина пральна LG F1296ND; холодильник Hotpoint-Ariston LH8 FF 20 CH; телевізор Samsung UE48H6200AK; духовка електрична HANSA BOEB 64130077; поверхня газова HANSA BHGL 63112035; DAIKIN MCK75JVM-KE011136, URURU очищувач і зволожувач повітря; диван « [INFO] », ніжки хром; крісло «Комфорт» ніжки хром суду надано не було, як не було надано доказів і того, що зазначене майна дійсно існувало на час припинення спільного ведення господарства. Так же само позивачкою залишилися недоведеними обставини, пов`язані з джерелом та часом придбання такого майна, а також чи дійсно вказане майно купувалось в інтересах сім`ї. Так, з наданих позивачкою документів, а саме бланків доставки майна (а.с.162-166, т.1) слідує, що машина пральна LG F1296ND; холодильник Hotpoint-Ariston LH8 FF 20 CH; духовка електрична HANSA BOEB 64130077; поверхня газова HANSA BHGL 63112035 купувались відповідачем ще в квітні - травні 2014 року та їх доставка замовлялась за адресою [ADDRESS] . Разом з цим, як встановлено у судовому засіданні під час сумісного проживання родина [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми, мешкала за адресою [ADDRESS] . Малолітні діти сторін також зареєстровані за вищевказаною адресою, що підтверджується довідками про їх місце реєстрації (а.с.98-99, т.1). Таким чином відсутні будь-які докази, які б свідчили, що вказане майно купувалось в інтересах сім`ї та для сім`ї, безпосередньо за чиї кошти та з яких джерел. Що стосується гарантійного сертифікату на очищувач і зволожувач повітря DAIKIN MCK75JVM-KE011136, URURU, то з даного документу можна встановити лише дату продажу - 27.07.2011року. Разом цим ким купувалось зазначене майно, за чиї кощти та наявність самого майна на час поділу, вставновити не можливо. Надані позивачкою відеозаписи, що містяться на а.с.151 у томі № 1 судом не взяті до уваги як належні та допустимі докази, оскільки не можливо встановити, коли, ким та де саме вони зроблені. Крім того, в своїй останній уточненій позовній заяві від 17.09.2020 року позивачка просить визнати вказані речі її приватною власністю, та не просить визнати їх спільною сумісною власністю та поділити, а відповідно до вимог статті 13 ЦПК України суд вирішує спір у межах доводів та вимог позовної заяви, оскільки не має права виходити за її межі. Таким чином, суд вважає, що позивачка не довела того факту, що за час перебування у шлюбі нею чи то відповідачем було придбано майно, згідно наведеного у змінених позовних вимогах переліку, також не доведено факту наявності такого майна на момент припинення спільного життя подружжя, як не доведено і вартість такого майна, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачкою права приватної власності на майно: машину пральну LG F1296ND; холодильник Hotpoint-Ariston LH8 FF 20 CH; телевізор Samsung UE48H6200AK; духовку електричну HANSA BOEB 64130077; поверхню газову HANSA BHGL 63112035; DAIKIN MCK75JVM-KE011136, URURU очищувач і зволожувач повітря; диван «Плаза», ніжки хром; крісло «Комфорт» ніжки хром, - задоволенню не підлягає.

Outcome: partial