Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

З позову [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , на момент смерті проживала разом з позивачем по справі [PERSON] , її сином. До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшла частина житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] ). Даний житловий будинок в цілому складається відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. - А-1), сарай (літ. - Б), сарай (літ. - В), погріб (літ. - в), сарай (літ. - Д), вбиральня (літ. - Ж), ворота огорожі №1, трубопровід № 2. Позивач вказує, що частина цього житлового будинку з господарськими будівлями належала матері позивача [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу від 12.10.1999 року, який був укладений між [PERSON] і [PERSON] з однієї сторони як від продавців та [PERSON] та матір`ю позивача [PERSON] - на той момент її прізвище було [PERSON] як продавці та посвідчений державним нотаріусом 1-ї Миргородської державної нотаріальної контори. Але цей договір купівлі - продажу не пройшов державної реєстрації в Полтавському БТІ відповідно до законодавства, яке діяло на той час. При цьому, оригінал вищезазначеного договору купівлі - продажу втрачений, також цей будинок був придбаний на праві спільної сумісної власності матері [PERSON] та [PERSON] , частки не були виділені. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері [PERSON] , спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу - Сахарової Л.І. за №204/2018, інших спадкоємців немає. Приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, оскільки частини не були виділені між нею та [PERSON] , також немає оригіналу договору купівлі - продажу. Дублікат договору міг би у нотаріальному архіві взяти [PERSON] та провести державну реєстрації на сьогодні, але немає можливості цього зробити, оскільки не виділені частки, а матері вже немає в живих. Позивач [PERSON] також не має змоги розпорядитися своєю частиною власності, оскільки частини при купівлі - продажу не були виділені, а будинок належав на праві спільної сумісної власності, сам [PERSON] не є спадкоємцем після смерті матері, оскільки вони шлюб розірвали за рішенням суду у 2013 році. На сьогодні позивачі [PERSON] та [PERSON] домовилися між собою, що частини в цьому житловому будинку рівні і належать позивачам по 1/2 частині, йому відповідно до договору купівлі - продажу, а позивачу [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері. Рішенням Білоцерківської сільської ради № 51 від 22.04.2019 року домоволодінню була присвоєна поштова адреса [ADDRESS] . Дівоче прізвище матері позивача « [PERSON] », шлюб зареєструвала з [PERSON] 24 грудня 1967 року в Різуненківській сільській раді Коломацького району Харківської області, розірвала шлюб 12.03.1976 року у Валківському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківської області. Потім вона уклала шлюб 11 березня 1977 року в м. Валки райвідділом РАЦС з [PERSON] ; 24 грудня 1999 року уклала шлюб із [PERSON] , розірвала шлюб рішенням суду у 2013 році. Позивачі також зазначають, що коли вони звернулися до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями то нотаріус відмовила їм в зв`язку з тим, що у заявників відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказаний об`єкт нерухомого майна. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3). Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 23.08.2019 року, розгляд даної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання у справі призначено на 11.11.2019 року (а.с.38). Після відкриття провадження у справі за нормами ЦПК України, суд витребував відповідну інформацію у приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якої було с. Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Відповідна інформація надійшла до суду та документи спадкової справи приєднані до матеріалів справи. Даною ухвалою також вирішено зробити витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень щодо належності домоволодіння, яке розташоване в будинку [ADDRESS] (а.с.38). До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивачів і просять провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.55). Ухвалою суду від 11.11.2019 року у справі проведено підготовче засідання і призначено розгляд справи на 06.12.2019 року (а.с.60). В судове засідання учасники справи не з`явилися, вони належним чином сповіщені про день і час судового розгляду. 11.11.2019 року від представника позивача по справі на підставі довіреності [PERSON] надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі письмових доказів (а.с.65). 06.12.2019 року від представника позивачів адвоката Ситник О.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачів, позовні вимоги позивачі підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.69). До проведення судового засідання у справі від відповідача у справі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог позивача і просять провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.68). У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що мати позивача по справі [PERSON] (а.с.7) - [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.12.1999 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 24.12.1999 року, про що Білоцерківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області складено відповідний актовий запис № 12. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: його [PERSON] , її [PERSON] (а.с.6). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Валки Валківського району Харківської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис №154 від 25.11.1970 року (а.с.а.с.7,12). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.1949 року, виданого сільським ЗАГС Різуненков вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Різуненкове Харківської області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис №25 від 07.09.1949 року (а.с.8). З свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 12.03.1976 року, виданого відділом ЗАГС м. Валки Харківської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №43 від 12.03.1976 року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.05.1986 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 11.03.1977 року, про що районним відділом ЗАГС Харківської області м. Валки складено відповідний запис за №19. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: його Вус, її Вус (а.с.10). З довідки, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області № 65 від 29.10.2004 року на ім`я [PERSON] вбачається, що 24 грудня 1967 року в Різуненківській сільській раді Коломацького району Харківської області зареєстрували шлюб громадяни [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №16 від 12.03.1976 року у Валківському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківської області зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акта № 43 (а.с.11). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 16.09.2016 року вбачається, що 07.02.2013 року виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « [PERSON] » (а.с.13). Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу жилого будинку серії АВЕ № 393742, який був складений 12.10.1999 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом 1-ї Миргородської державної нотаріальної контори (а.с.14). Згідно умов цього договору, вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями продано за 1000 грн., які сплатив продавцю. З довідки виданої Білоцерківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області № 11808 від 13.09.2018 року вбачається, що [PERSON] на день смерті проживала разом з сином [PERSON] в с. Коноплянка і вели спільне господарство (а.с.15). З довідки, виданої виконкомом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 1291 від 13.05.2019 року вбачається, що відповідно рішення 19 сесії 5 скликання Білоцерківської сільської ради від 13.08.2009 року було проведено впорядкування адресного господарства по Білоцерківській сільській раді, тому в [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до Висновку про вартість майна на підставі договору проведення незалежної оцінки № 1 від 27.06.20109 року вбачається, що замовником є позивач [PERSON] , який замовив оцінку домоволодіння (житлового будинку), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартість об`єкту оцінки становить 24080 гривень без ПДВ (а.с.17). З довідки, виданої виконкомом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 1437 від 24.06.2019 року вбачається, що [PERSON] проживала з 23.11.1999 року по 2005 рік за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до заочного рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.08.2013 року вбачається, що шлюб зареєстрований 24.12.1999 року Білоцерківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №12 між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.19). З довідки, виданої приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І. № 640/02-14 від 22.05.2019 року вбачається, що спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області за № 204/2018 та зареєстрована в спадковому реєстрі за № 63031023 (а.с.20). З рішення виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 51 від 22.04.2019 року вбачається, що присвоєно поштову адресу житлового будинку загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 5,7 кв.м, що належить [PERSON] та [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.21). Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами з - житлового будинку (літ. - А-1), сараю (літ. - Б), сараю (літ. - В), погреба (літ. - в), сараю (літ. - Д), вбиральня (літ. - Ж), ворота огорожі №1, трубопровід № 2 (а.с.а.с.22-27). З довідки ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» № 5903 від 18.06.2019 року вбачається, що реєстрація права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на лютий місяць 2004 року за адресою: [ADDRESS] а не проводилася (а.с.28). Постановою від 23.07.2019 року приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що у позивача [PERSON] відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказаний об`єкт нерухомого майна (а.с.30). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Сахарової Л.І. №1189/01-16 від 13.09.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] . Інших заяв про прийняття /відмову від прийняття спадщини не надходило, та відсутні претензії кредиторів. Свідоцтво про право на спадщину видано 14.06.2019 року та 07.08.2015 року (а.с.а.с.50-54). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] є позивач у справі, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку та є належними спадкоємцями майна, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями), позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] (1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями), тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. При таких обставинах, коли відповідач у справі по суті не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] , тому з огляду на сукупність досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення заявлених позовних вимог позивачів [PERSON] та [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved