Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом та уточнивши заявлені позовні вимоги (а.с.107-108), Приватне акціонерне товариство « АПК ІНВЕСТ» просить: -визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки кадастровий № 1422483900:44:000:0047 площею 4,27 га, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 03 жовтня 2016 року, право оренди за яким зареєстровано 03.10.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області за № 16690823 та скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі Договору оренди землі від 03.10.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки загальною площею 4,27 га, кадастровий № 1422483900:44:000:0047, що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 16690823, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, № 31671815 від 03.10.2016 року, посилаючись на те, що 27 травня 2010 року між ЗАТ « АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] укладено Договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Костянтинівському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах», про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 041015700034 від 13.10.2010, згідно із яким в оренду передається земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 1422483900:44:000:0047, загальною площею 4,27га, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. 06 квітня 2011 року змінено тип акціонерного товариства з послідуючою зміною назви ЗАТ «АПК ІНВЕСТ» на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ». Пунктом 8 Договору встановлений двадцятирічний (20 років) строк дії, що на даний момент не сплинув. Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 81004338 від 22 лютого 2017 року, право оренди на земельну ділянку кадастровий № 1422483900:44:000:0047, площею 4,27 га, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області зареєстровано за [PERSON] 03.10.2016 року, номер запису про інше речове право 16690823. Таким чином,позивачу стало відомо про наявність що одного Договору оренди земельної ділянки, всупереч того, що є діючий Договір від 27 травня 2010 року. Виходячи з наведених обставин, вбачається, що на час укладання та державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки кадастровий № 1422483900:44:000:0047, загальною площею 4,27 га, розташованої на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області між [PERSON] Анатолієвою та [PERSON], діяв та є чинним на даний час Договір оренди землі укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] від 27.05.2010 року строку на 20 років. Позивач відповідно до ст. 629 ЦК України сумлінно виконує свої обовязки за Договором, в тому числі сплачує оренду плату. Відповідач приймає орендну плату, а саме остання виплата по орендній платі за Договором здійснена позивачем 17.01.2017 року. Договір оренди земельної ділянки від 27 травня 2010 року, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON] зареєстрований відповідно до норм законодавства, що діяли на момент його реєстрації, є чинним, не припиненим, не розірваним, не визнаним недійсним, що відповідає ст. 204 ЦК України, згідно із якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З огляду на це, права позивача на даний час є порушеними, а тому підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди недійсним з одночасним скасуванням державної реєстрації права оренди, як похідної вимоги, оскільки, обидві позовні вимоги повязані між собою підставою виникнення. Задоволення похідної вимоги є логічним наслідком задоволення основної вимоги про визнання договору недійсним. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ «АПК ІНВЕСТ» підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги ПрАТ «АПК ІНВЕСТ» не визнала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність (а.с.73). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ «АПК ІНВЕСТ» не визнав в повному обсязі, підтримав письмові заперечення (а.с.96-98), пояснивши, що Договір оренди землі укладений між позивачем та [PERSON] від 27 травня 2010 року не був зареєстрований відповідно до вимог діючого законодавства України, тому у [PERSON] не було ніяких перешкод розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою на свій власний розсуд. Так, 03 жовтня 2016 року [PERSON] уклала Договір оренди землі з [PERSON], який в свою чергу був зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства. Позивачем не надано необхідних доказів на підтвердження факту проведення державної реєстрації Договору оренди землі від 27 травня 2010 року, укладеного між позивачем та [PERSON], зокрема, документу або витягу, який містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, субєктів прав на земельну ділянку, як передбачено постановою КМУ від 09.09.2009 за №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, догорів оренди землі», яка діяла на той час. Вважав, що на сьогоднішній день оспорюваний Договір оренди земельної ділянки від 03 жовтня 2016 року є дійсним та державна реєстрація права оренди земельної ділянки проведена відповідно до діючого законодавства України. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ПрАТ «АПК - ІНВЕСТ» не визнав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.77). Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ АПК ІНВЕСТ» не визнав в повному обсязі, пояснивши, що Договір оренди земельної ділянки від 03 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладений з дотримання вимог чинного законодавства України та підстави для визнання його недійсним відсутні. Представник третьої особи Костянтинівської районної адміністрації у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року між [PERSON], як орендодавцем, та [PERSON], як орендарем, укладено Договір оренди землі від 03 жовтня 2016 року, згідно із яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у Костянтинівському районі Миколайпільська сільська рада, кадастровий номер 1422483900:44:000:0047, загальною площею 4,2700га, в т.ч. рілля 4,3300 га, строком на 25 років (а.с.63-64). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 69521901 від 03.10.2016 року (а.с.65-67) право оренди на земельну ділянку кадастровий номер 1422483900:44:000:0047 площею 4,27 га, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору оренди земельної ділянки, номер запису 16690823. Позивач, оспорюючи вищевказаний Договір оренди землі від 03 жовтня 2016 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], вказує на те, що він суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права позивача, як орендаря земельної ділянки за Договором від 27 травня 2010 року, що відповідно до ст.ст. 203,215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права оренди. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд прийшов до таких висновків. Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою\~третьою, пятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~\~ Відповідно до\~ст. 792 ЦК України\~за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до статей\~125,\~126 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення у позивача права оренди земельної ділянки)\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. 16 березня 2010 року набрав чинності\~Закон України від 11 лютого 2010 року № 1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», яким статті\~18\~та\~20 Закону України «Про оренду землі»\~виключені, а ст. 6 доповнена ч. 5, згідно з якою право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1878-VІ встановлено, що до 1 січня 2012 року, (9 грудня 2011 року дію вказаної норми продовжено до 1 січня 2013 року), державна реєстрація, зокрема договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 23 травня 2003 року № 135 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Пунктом 13 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженому постановою КМУ від 25.12.1998 року №207 встановлено, що після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі,яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками. Судом встановлено, що 27 травня 2010 року [PERSON] та ЗАТ «АПК-ІНВЕСТ» (правонаступником якого є ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ) уклали Договір оренди землі від 27 травня 2010 року, згідно із яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 426167, реєстраційний № 11015700022 від 27.05.2010 року, що знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий номер 1422483900:44:000:0047, загальною площею 4,27га, в т.ч. рілля 4,27 га, строком на 20 років (а.с.6-9,10,11-13). Пунктом 41 зазначеного Договору оренди землі передбачено, що договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. \~\~ На Договорі оренди землі міститься позначка про те, що цей договір зареєстровано у Костянтинівському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітету України по земельних ресурсах», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 13 жовтня 2010 року за № 041015700034 за підписом [PERSON], яка скріплена печаткою Костянтинівського районного відділу (а.с. 9). З копії аркушу Книги записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок (а.с.155) вбачається, що Договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ЗАТ «АПК-ІНВЕСТ» щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:44:000:0047, загальною площею 4,27га, зареєстрований 13 жовтня 2010 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 041015700034. Зазначене свідчить, що Договір оренди землі від 27 травня 2010 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «АПК-ІНВЕСТ» пройшов державну реєстрацію згідно із діючим на той час порядком, є чинним, не припиненим, не розірваним, та не визнаним недійсним. Отже, право ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на орендовану земельну ділянку є порушеним. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача [PERSON] про те, що Договір оренди землі від 27 травня 2010 року є недійсним у звязку із відсутністю його державної реєстрації та вважає їх безпідставними, оскільки зазначені доводи спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, копією аркушу Книги записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок (а.с.154); записом на договорі від 13 жовтня 2010 року № 041015700034, печаткою державного підприємства Костянтинівського районного відділу Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» та підписом уповноваженої посадової особи, яка провела державну реєстрацію договору оренди землі (а.с.9). Крім того, відповідач [PERSON] станом на 09 лютого 2017 року визнавала права позивача на орендовану земельну ділянку, про що свідчить долучений представником відповідача [PERSON] лист-відповідь позивача на заяву [PERSON] про розірвання договору оренди (а.с.120). Статтею 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. За таких обставин, Договір оренди земельної ділянки кадастровий № 1422483900:44:000:0047 площею 4,27 га, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 03 жовтня 2016 року, право оренди за яким зареєстровано 03 жовтня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області за № 16690823 слід визнати недійсним. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У звязку із визнанням недійсним Договору оренди землі від 03 жовтня 2016 року, запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі цього Договору, що внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 16690823, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, № 31671815 від 03 жовтня 2016 року слід скасувати. Отже, позов слід задовольнити в повному обсязі. Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідачів у рівних частках на користь позивача судовий збір у розмірі по 1600,00 грн. з кожного.

Outcome: approved