Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Згідно з рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2017 року, ухваленого у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою, виселення із квартири без надання іншого житла, позовні вимоги задоволено. Проте, при ухваленні даного судового рішення питання про розподіл судових витрат не вирішено, що позбавляє суд апеляційної інстанції вирішити питання про правильність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги. У звязку з чим, суд \~вважає, що необхідно винести додаткове рішення по даній цивільній справі з уточнюючими даними. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність, просять винести додаткове рішення. Відповідач в судові засідання неодноразово не зявлявся. В судове засідання, призначенене на 30 жовтня 2017 року не з'явився, надавши телефонограму про відкладення справи за сімейними обставинами. Проте, суд визнає неодноразові причини неявки відповідача неповажними та розцінює їх, як зловживання своїми правами та затягування процесу. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Судом встановлено, що рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2017 року, ухваленого у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою, виселення із квартири без надання іншого житла позовні вимоги задоволено та вирішено: скасувати\~ запис № 7726 в книзі 55 від 20 січня 2004 р. в КП «Купянське БТІ» про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] на [PERSON], вчинений за договором купівлі-продажу квартири від 10 грудня 2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим № 3377. Здійснити державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в Державному Реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень за Угодою про розподіл спадкового майна, укладеною 25 січня 2002 р. між [PERSON] та [PERSON], та посвідченою державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстровим № 1-407. Усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS], повернувши [PERSON] вказану квартиру шляхом виселення [PERSON] без надання іншого житлового приміщення, знявши його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. При ухваленні даного судового рішення питання про розподіл судових витрат не вирішено. При зверненні до суду з позовом [PERSON] сплатив суму судового збору в розмірі 551, 20 грн. В подальшому позивач уточнював позов та заявляв вимоги немайнового характеру, за які судовий збір не сплачував. Таким чином, позивачем було заявлено три вимоги немайнового характеру, проте судовий збір сплачений тільки за одну вимогу в розмірі 551, 20 грн. Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, передбачено, якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із такої вимог (або загальною сумою). У разі, якщо позивач на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України збільшив розмір позовних вимог, заявив нові вимоги або до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову , у звязку з чим збільшилась ціна позову, він відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 3674-VІ, ч. 3 ст. 80 ЦПК України повинен сплатити до звернення до суду з відповідною заявою несплачену суму судового збору, розмір якого має відповідати ставкам, встановленим ч. 2 ст. 4 Закону № 3674- VІ. , а саме 640, 00 грн. за одну вимогу немайнового характеру. Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України та роз'яснень, що містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено про розподіл судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, доповнивши резолютивну частину рішення абзацами наступного змісту: «Стягнути з [PERSON] в дохід держави судовий збір у сумі 1280, 00 грн.», «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 551, 20 грн.» На основі викладеного,

Outcome: approved