Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 16.06.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 23.06.2011 у розмірі 450 грн. на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, сина, [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової форми на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2006 між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . 29.04.2011 року шлюб між подружжям було розірвано, а 23.06.2011 рішенням Суворовського районного суду м. Херсон з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.04.2011 року. Після ухвалення вказано рішення пройшло понад вісім років. Дитина підросла, витрати на її утримання суттєво збільшились. На теперішній час аліменти в розмірі 450, 00 грн. на місяць не відповідають законодавчим вимогам щодо мінімального розміру аліментів та не забезпечують потреби дитини, адже відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить - 2218 гривень. Наразі син позивача та відповідача навчається в навчальному закладі Херсонській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №54 з поглибленим вивченням іспанської та інших іноземних мов Херсонської міської ради. У зв`язку з народженням другої дитини матеріальне становище позивача погіршилось, а враховуючи те, що присуджені аліменти в твердій грошовій сумі значно знецінились, виникла потреба у зверненні до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, а саме, змінити з присуджених аліментів в твердій грошовій сумі на стягнення аліменти в частці від доходів відповідача, а саме в розмірі 1/4 частин з усього його доходу. ІІ. Виклад позиції відповідача. 12.10.2020 року відповідач через канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.10.2020 року. У судове засідання позивач не з`явилася, [PERSON] , діючи в інтересах позивача на підставі ордеру, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якщо клопотання про розгляд справи заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що 17.01.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №60 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29.04.2011 року шлюб зареєстрований 30.09.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №935 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23.06.2011 року у справі №2-2052/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 450 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.04.2011 року. 23.06.2011 року Суворовським районним судом м. Херсона у справі №2-2052/11 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 450 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.04.2011 року. Актом, складеним 25.10.2019 року головою ОСББ «Тандем-Фонтан» Іващенко Н.А., підтверджено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №122/0118, виданої 22.10.2019 року, [PERSON] , дійсно є учнем 6-го класу Херсонської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №54 з поглибленим вивченням іспанської та інших мов ХМР. Хлопець позитивно характеризується у школі. Позивач є матір`ю [PERSON] , про що 05.12.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №1190 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки №16/0118, виданої 17.02.2020 року, [PERSON] , дійсно є ученицею 1-В класу Херсонської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №54 з поглибленим вивченням іспанської та інших мов ХМР. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, тобто той з батьків з ким проживає дитина, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із дня ухвалення рішення суду від 23.06.2011 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 450,00 грн. прожитковий мінімум на дитину зріс з 816, 00 грн. до 2318 грн. (ст.21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»). Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне знецінення отримуваних позивачем аліментів на утримання дитини та факт народження у сім`ї позивача ще однієї малолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні у сукупності ці обставини доводять погіршення майнового стану позивача на час вирішення цього спору. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача щодо підтримання позовних вимог та визнання позову відповідачем, суд враховує, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450, 00 грн., значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, а інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання сина, а також його нормальний фізіологічний розвиток на первісно визначену судом суму аліментів. З урахуванням викладеного, зважаючи на гарантоване державною право дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на вимогах закону та є такими, що підлягають задоволенню шляхом зміни способу стягнення присуджених раніше судом аліментів з визначеної твердої грошової суми у розмірі 450,00 грн. на стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку зі зміною способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру виконавчий лист, виданий 23.06.2011 року Суворовським районним судом м. Херсона у справі №2-2052/11 після набрання цим рішенням законної сили необхідно відкликати. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позову про зміну способу стягнення аліментів, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved