Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Згідно штемпеля на конверті, 13.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про оспорювання актового запису про батьківство, в якому просив виключити з актового запису за № 3597, зробленого 06.12.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відомості про батьківство [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2007 року, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.05.2016 року розірвано. За час перебування у шлюбі у нього з відповідачем народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. З 28.02.2016 року він проживає окремо від відповідача [PERSON]. У той час, коли він не підтримував подружніх зв'язків з [PERSON], остання завагітніла та [INFO] народила сина [PERSON]. Оскільки [PERSON] народився протягом 7 місяців після розірвання шлюбу, батьком [PERSON] був записаний він: [PERSON] Ствердив, що в той час, коли відповідач могла завагітніти, він з нею не проживав, у статевих стосунках не перебував, оскільки [PERSON] виїхала з іншим чоловіком в Житомирську область. Тому у нього відсутнє будь-яке кровне споріднення із [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищенаведене, вважає, що актовий запис за № 3597, який зроблений 06.12.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якому його записано батьком [PERSON], [INFO], не відповідає дійсності. Тому просив позов задовольнити та виключити запис про нього, як батька, з актового запису № 3597 про народження [PERSON], [INFO], зробленого 06 грудня 2016 року в Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі та розгляд справи провести у його відсутності, оскільки через віддаленість його місця проживання та зайнятість на роботі не може прибути в судове засідання. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала, не заперечила проти його задоволення та просив справу розглянути у її відсутності. Згідно частин 3, 4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони з 11.09.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області по справі № 353/286/16-ц від 05.05.2016 року розірвано (а.с. 9-10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.2016 року у відповідача [PERSON] [INFO] народився син [PERSON], де в графі «Батько» вказано [PERSON] (позивач) (а.с.8). Згідно довідки № 3447 від 06.09.2018 року Селищенської сільської ради Сарненського району Рівненської області [PERSON] дійсно зареєстрований в с. Олешів Тлумацького району Івано-Франківської області, однак проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS], разом з дітьми: дочкою [PERSON], [INFO], (учениця школи), сином [PERSON], [INFO], (дошкільник) (а.с. 5). Відповідно до статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно копії актового запису про народження № 3597 від 06.12.2016 року [PERSON] народився [INFO], відомості про дитину були внесені на підставі медичного свідоцтва про народження № 3095 від [INFO], виданого Житомирським обласним перинатальним центром Житомирської обласної ради. Відомості про батька: [PERSON], [INFO]. Відомості про батька були внесені на підставі актового запису про шлюб № 5 від 11.09.2007 року, складеного виконавчим комітетом Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 39). Відповідно до заяви [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Вациком В.М., відповідач підтвердила, що [PERSON] (позивач) не є біологічним батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищевказаного просить вилучити із Свідоцтва про народження [PERSON] (позивач), як батька її малолітнього сина [PERSON], так як вона з [PERSON] спільно не проживає разом з 28.02.2016 року (а.с. 11). Нормами статті 136 СК України передбачено, що о соба, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Як роз'яснено в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Судку України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідно до п.п. 2.13.1. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ст. 134 ч. 1 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведене, а також те, відповідач визнала позов та не заперечує проти його задоволення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 134, 136 СК України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Судку України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5,

Outcome: approved