Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що після смерті [INFO] її чоловіка громадянина [PERSON], останнім місцем проживання та реєстрації якого було [ADDRESS], відкрилася спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства площею 0,45 га, розташованої на території с. Лугове Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто [ADDRESS]. Спадкова справа на померлого [INFO] [PERSON] заведена приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] Позивачка [PERSON] вказує, що вона є єдиною спадкоємицею за законом, яка в установленому законодавством порядку прийняла спадщину та претендує на неї. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивачка зазначає, що в установленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті її чоловіка шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] та бажає успадкувати належну померлому вище описану земельну ділянку, але в даний час вона не може отримати у приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і нотаріусом йому було відмовлено по тій причині, що при житті чоловіка позивачки вказана земельна ділянка не була внесена до земельного кадастру, кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоювався. Для одержання свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку поряд з іншими документами приватному нотаріусу повинні бути подані витяги з державного земельного кадастру про її реєстрацію та про відсутність обмежень та обтяжень вказаної земельної ділянки. Але можливість подати їх нотаріусу відсутня. Державний кадастровий реєстратор обґрунтовано відмовив у видачі вказаних витягів та в проведенні державної реєстрації вказаної земельної ділянки за заявою позивачки як спадкоємця. Приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, видавши їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, оформити на ім'я померлого правовстановлюючі документи не можливо, оскільки відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, у разі смерті фізичної особи-власника її право власності припиняється. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка [PERSON] звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування як спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на приватизовану земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства площею 0,45 га, яка розташована по [ADDRESS] та яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на вказану земельну ділянку, серія І-ПЛ №027407 від 20.04.1998 року, який був виданий на ім'я [PERSON]. Ухвалою Великобагачанського районного суду від 07.05.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області (а.с.30). 12.06.2014 року представником позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] подана заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач уточнив прохальну частину позовної заяви та просив суд ухвалити рішення, яким в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] визнати за [PERSON] право власності на приватизовані земельні ділянки - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га за адресою [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, що розташована в [ADDRESS], які належали померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №027407 від 20.04.1998 року (а.с.49). Ухвалою суду від 12.06.2014 року уточнююча позовна заява прийнята до розгляду судом (а.с.50). В судове засідання 25.06.2014 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи на підставі письмових доказів, представник позивача уточнений позов підтримує в повному обсязі (а.с.49). Представник відповідача Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи у відсутність представника сільської ради (а.с.59). Від представника третьої особи Відділу Держкомзему у Великобагачанському районі надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, заперечень щодо уточненого позову у даного відділу не має (а.с.58а). Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 25.06.2014 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що уточнений позов [PERSON], що поданий її представником за довіреністю [PERSON] до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Судом встановлено, що чоловік позивачки у справі Бобир (до укладення шлюбу «Садова») Тетяни Олексіївни (а.с.5) - [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було [ADDRESS], помер [INFO], про що виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.4). На ім'я [PERSON] видано Державний акт на право власності на землю серія І-ПЛ №027407 від 20.04.1998 року, згідно якого останній є власником земельної ділянки площею 0,45 (вказана загальна площа)га по [ADDRESS], що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташованої по [ADDRESS] (а.с.6). При цьому, в даному державному акті не вказаний кадастровий номер земельної ділянки. З довідки, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №1119 від 25.11.2013 року вбачається, що згідно запису в погосподарських книгах починаючи з 1958 року і по 16.12.2013 року [PERSON] спільно проживала разом з чоловіком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Державний кадастровий реєстратор [PERSON] 03.10.2013 року листом №01-05-33/802 відмовив у наданні нотаріусу витягу з Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка площею 0,45 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №027407 від 20.04.1998 року не внесена до Державного земельного кадастру кадастровий номер даній земельній ділянці не присвоювався (а.с.9), тому, приватний нотаріус не може видати спадкоємцю за законом померлого [PERSON] - [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, оскільки земельна ділянка не внесена до державного земельного кадастру (а.с.10). Приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 03.10.2013 року відмовила спадкоємиці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,45 га, що знаходиться в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю витягів з Державного земельного кадастру, а також витяг про обмеження та обтяження даних земельних ділянок (а.с.10). З листа державного реєстратора прав на нерухоме майно Садошенко В.М. №21272239 від 06.05.2014 року вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено відомості про те, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.07.2013 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] (а.с.23). З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] №418/01-16 від 30.04.2014 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після померлого [PERSON], який помер [INFO], останнє місце проживання [ADDRESS], фактом сумісного проживання прийняла спадщину [PERSON] та видано свідоцтва на її ім'я; інших заяв про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини не надходило, та відсутні претензії кредиторів (а.с.а.с.24-27). Отже, з досліджених матеріалів справи, виходячи з положень ст.ст.1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкоємець за законом померлого [PERSON] - його дружина [PERSON], яка у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], але у зв'язку з відсутністю витягів з Державного земельного кадастру та витягу про обмеження та обтяження вказаної земельної ділянки, не може в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину (земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства), які розташовані по [ADDRESS], що належали померлому [PERSON] згідно виданого державного акту на право приватної власності на вказану земельну ділянку серія І-ПЛ №027407 від 20.04.1998 року. При цьому, оформити на ім'я померлого правовстановлюючі документи не можливо, оскільки відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, у разі смерті фізичної особи-власника її право власності припиняється. Також, у зв'язку зі смертю [PERSON] можливість внести земельну ділянку до земельного кадастру втрачена, що випливає зі змісту ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Діюче законодавство передбачає державну реєстрацію земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень лише за заявами осіб, що вже набули вказані права (право набувачів) чи за заявами уповноважених ними представників, а не за заявами спадкоємців чи інших осіб, які лише претендують на здобуття вказаних прав. Статтею 125 ЗК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право користування та право оренди земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для ухвалення рішення, яким в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] необхідно визнати за [PERSON] право власності на приватизовані земельні ділянки - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га за адресою [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, що розташована в [ADDRESS], які належали померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №027407 від 20.04.1998 року. У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, аналізуючи безпосередньо визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] з позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд, виходячи з меж та суті заявлених позовних вимог та правовідносин, що виникли між сторонами, з урахуванням досліджених матеріалів справи, приймає визнання відповідачем Білоцерківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області уточненого позову [PERSON], оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення уточненого позову [PERSON], що поданий її представником за довіреністю [PERSON] до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved