Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року у розмірі 37049,82 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що він перебував у трудових правовідносинах з АТ «Укрзалізниця». Згідно із наказом № 295/ОС від 12.04.2017 був звільнений на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення відповідач не виплатив йому всі належні при звільненні суми, а саме заробітну плату за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року у розмірі 37049,82 грн, що підтверджується довідкою боржника № 324/04 від 26 квітня 2017 року. Добровільно сплатити заборгованість по заробітній платі відповідач відмовляється. Відповідач відзив на позов не подав, подав письмові пояснення на позовну заяву [PERSON] , в яких зазначив, що [PERSON] не перебував у трудових відносинах з структурним підрозділом «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», а тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.57). Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у цій справі, справу призначено до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи, встановлені строки на подання заяв по суті, витребувано з АТ «Українська\~залізниця» інформацію:\~з яким\~банком у\~період з\~квітня 2016\~року по\~травень 2017\~року було\~укладено (діяв)\~договір щодо\~виплати заробітної\~плати працівникам\~ДП «Донецька\~залізниця»,\~ЄДРПОУ 01074957,\~правонаступником якого\~є відповідач;\~з табелю\~обліку робочого\~часу відносно\~ [PERSON] \~за період\~з квітня\~2016\~року по\~травень 2017\~року,\~а також\~інформацію відносно\~того,\~яким чином\~здійснювався бухгалтерський\~облік та\~облік робочого\~часу,\~тобто,\~чи здійснювався\~бухгалтерський облік\~та облік\~робочого часу\~в період\~з квітня\~2016\~року по\~травень 2017\~року з\~використанням будь-якого\~програмного комплексу,\~яким саме\~підрозділом здійснювався\~бухгалтерський облік\~та облік\~робочого часу\~в квітні\~2016\~року \~травні 2017\~року,\~де територіально\~вказаний підрозділ\~було розташовано,\~та чи\~мав відповідач\~(його\~структурні підрозділи,\~які розташовані\~на підконтрольній\~Українській владі\~території)\~до бухгалтерського\~обліку робочого\~часу відносно\~нього за\~період з\~квітня 2016\~року по\~травень 2017\~року.\~Витребувано з\~ПАТ АКБ\~«ІНДУСТРІАЛБАНК»\~інформацію:\~чи було\~укладено та/або\~чи діяв\~між ДП\~«Донецька залізниця»\~ЄДРПОУ 01074957\~та ПАТ\~АБ «ЕКСПЕРС\~ БАНК»\~ЄДРПОУ 20063145\~договір щодо\~виплати працівникам\~ДП «Донецька\~залізниця» заробітної\~плати у\~період з\~квітня 2016\~року по\~травень 2017\~року;\~чи було\~відкрито ім`я\~ [PERSON] \~рахунок в\~ПАТ АБ\~«ЕКСПРЕС -\~БАНК» у\~період з\~квітня 2016\~року по\~травень 2017\~року;\~чи був\~призначений рахунок\~на ім`я\~ [PERSON] \~для виплати\~заробітної плати;\~чи було\~здійснено зарахування\~коштів на\~рахунок на\~ім`я [PERSON] \~за період\~з квітня\~2016\~року по\~травень 2017\~року;\~яким суб`єктом\~здійснювалося зарахування\~коштів на\~рахунок (період\~та розмір),\~і чи\~були ці\~кошти заробітною\~платою.\~Витребувано з\~Пенсійного Фонду\~України інформацію чи були перераховані у період з лютого 2016 року по травень 2017 року з заробітної плати [PERSON] відповідні внески, якщо так, за який період та в якому розмірі. Витребувано з\~Державної податкової\~служби України інформацію чи були перераховані у період з лютого 2016 року по травень 2017 року з заробітної плати [PERSON] відповідні податки, внески, або інші обов`язкові платежі, якщо так, за який період та в якому розмірі (а.с. 30-31). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.06.2021 витребувано з ПАТ АКБ\~«ІНДУСТРІАЛБАНК» виписку по рахунку [PERSON] в ПАТ АБ «ЕКСПРЕС - БАНК» за період з лютого 2016 року по квітень 2016 року (включно) із зазначенням дати, розміру та призначення грошових коштів, що надходили у вказаний період на цей рахунок, а також із зазначенням суб`єкта, яким такі кошти зараховувалися (а.с.62-63). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.06.2021 відповідачу надано строк для усунення недоліків у поданні доказу до суду (а.с. 64-65). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача АТ «Українська залізниця», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях на позов просив справу розглядати у його відсутність. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~Судом установлено,\~що [PERSON] \~перебував у\~трудових правовідносинах\~з Відокремленим\~підрозділом моторвагонного\~депо Ясинувата\~Державного підприємства\~«Донецька залізниця»,\~де з\~04.01.2011\~працював на\~посаді машиніста\~електропоїзда.\~Наказом №\~295/ОС\~від 12.04.2017\~звільнений за\~угодою сторін\~п.1\~ст.\~36\~КЗпП України (копія трудової книжки з відповідними записами на а.с. 14-15). Статтею 43\~Конституції України гарантований законом захист права на своєчасне одержання винагороди за працю. За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до\~статті 110 КЗпП України\~при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1\~ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а\~\~другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 Конвенції є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Вирішуючи питання щодо порушення права позивача на виплату відповідачем заробітної плати при роботі на його підприємстві та не проведення з ним повного розрахунку при звільненні, суд виходить з такого: Відповідно до ч.3 ст.11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд уважає встановленим той факт, що при звільненні [PERSON] належала нарахована заробітна плата за період з 01 лютого 2016 року по 12 квітня 2017 року, яка відповідно до наданої позивачем довідки (а.с. 17) складає 37049,82 грн. Вказана заборгованість із заробітної плати до теперішнього часу відповідачем не виплачена, що підтверджується виписками по рахунку [PERSON] , відкритому в АБ «Експрес-Банк» за період з 01.02.2016 по 31.05.2017 (а.с.76-77) та не спростовано відповідачем. Тож позов необхідно задовольнити повністю із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 12 квітня 2017 року у загальному розмірі 37049,82 грн. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що [PERSON] не перебував у трудових відносинах з структурним підрозділом «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», а також довідку відповідача від 25.05.2021 (а.с.59) з огляду на таке. Судом установлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Відокремленим підрозділом моторвагонного депо Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця», що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.14-15), а також відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 27.05.2021 № 6377/15/99-00-12-12-04-04-05 (а.с.55). Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25 червня 2014 року було утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, до переліку якого входить, зокрема, й ДП «Донецька залізниця». Згідно з постановою Кабінету міністрів України № 938 від 31 жовтня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінило назву на Акціонерне товариство «Українська залізниця». Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Донецька залізниця» перебуває в стані припинення. 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк. Процедуру реорганізації ДП «Донецька залізниця» та передачу всіх прав та обов`язків ПАТ «Українська залізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» (далі Постанова № 604) призупинено до завершення проведення антитерористичної операції. Згідно з частинами 1, 5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до частин 2, 3 ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може безумовно пов`язуватися із внесенням запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 910/5953/17 (провадження № 12-98гс19) зазначено, що при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. Враховуючи, що відповідно до ч.6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємств залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому ст.107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зазначено, що інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини 2, пунктах 14 і 15 частини 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації. Зважаючи на наведене вище, викладені у письмових поясненнях доводи АТ «Укрзалізниця» суд вважає безпідставними, а довідку відповідача від 25.05.2021 неналежним доказом у справі. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд виходив з того, що в спорах, що виникають з трудових правовідносин про порушення трудових прав, діє презумпція вини роботодавця. Позивач [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з Відокремленим підрозділом Моторвагонне депо Ясинувата ДП «Донецька залізниця», правонаступником якого є АТ «Укрзалізниця», за що йому мала бути нарахована та виплачена заробітна плата. Проте, свого обов`язку з оплати праці позивача відповідач не виконав, розмір заявленої позивачем до стягнення суми невиплаченої заробітної плати не спростував. \~ \~Надана позивачем\~довідка на\~підтвердження розміру\~заборгованості (а.с.17),\~яка містить відомості щодо предмету дослідження, дотримує вимог закону, зокрема завірена підписом керівника та бухгалтера підприємства відповідача та печаткою цього підприємства, тож у розумінні діючого цивільного процесуального законодавства є належним та допустимим доказом. Тож конституційне\~право позивача\~на одержання\~винагороди за\~працю має\~бути захищено. З огляду на наведене, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 908,00 грн, виходячи з такого: \~ Відповідно до пп.1\~\~п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 грн. Отже, при поданні позову судовий збір в частині стягнення заборгованості по заробітній платі складав 908,00 грн (2270,00 грн х 0,4), тому з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved