Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, [PERSON] просить зобов'язати [PERSON], [INFO], усунути перешкоди у його спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; визначити наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні зустрічі з сином [PERSON] з правом забирати дитину за його місцем проживання щосуботи о 9 годині та повертати за місцем проживання матері дитини не пізніше 18 години наступного дня; під час перебування [PERSON] за межами країни дитину залишати за його місцем проживання; проводити щорічну відпустку з дитиною у літній період в оздоровлюючому місці; строк зазначених способів участі у вихованні малолітнього [PERSON] по бажанню дитини може бути збільшений за обоюдною згодою батьків, зазначивши, що з 11.08.2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON]. Коли дитині було 4 місяці, відповідачка заочно вчилася, він працював і у нього був ненормований робочий день, тому допомагала у вихованні дитини його мати [PERSON] Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені з липня 2008 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Відповідно до рішення Микитівського районного суду м. Горлівки від 26.08.2010 року шлюб між ними було розірвано, дитина залишилась проживати з [PERSON], а фактично з її матір'ю - [PERSON] Після розлучення у 2012 році відповідачка усіма засобами чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною, від сусідів та знайомих він дізнавався про те, що мати залишає дитину на сторонніх осіб, хоча на той момент ніде не працювала. Він приймав активну участь у вихованні дитини, сплачував неофіційно аліменти на утримання дитини, але згодом припинив фінансування. Наприкінці 2012 року [PERSON] виїхала за межі України на півроку і залишила дитину на нього та бабусь. Під час перебування сина у [PERSON] дитина скаржилась на його неналежне виховання. У квітні 2013 року вона знову виїхала за межі України і заборонила йому спілкуватися та приймати участь у вихованні сина. На даний час житина проживає з [PERSON], яка на контакт не йде та на телефонні дзвінки не відповідає. За інформацією ДНЗ № 121 дитина з 19.03.2013 року дитячий заклад не відвідує, в зв'язку з чим ДНЗ не може підготувати документи для оформлення дитини до шкільного закладу. Він працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», матеріально забезпечений, мешкає у впорядкованій квартирі, де створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Характеризується він позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався. Обставин, які б давали підстави, що його спілкування з дитиною несе пошкодження сина, не існує. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували, щоб позивач забирав дитину та спілкувався з нею через суботу 2 рази на місяць з 9 години до 18 години наступного дня, щоб проводив з дитиною відпустку не більше 15 днів за попереднім погодженням з матір'ю дитини, не заперечували також проти збільшення строків та способів участі батька у вихованні дитини, але заперечували проти того, щоб дитина залишалась з позивачем під час перебування [PERSON] за межами країни, пояснивши, що [PERSON] не забороняла позивачу бачитися з дитиною та спілкуватися з нею. Дитину забирали також баба та дід з боку позивача, однак він сам дитину не брав. Вона не настроювала дитину проти батька, вона сама не хоче бачитися з батьком. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування за довіреністю Лисов О.В. у судовому засіданні пояснив, що виконком Горлівської міської ради, як орган опіки та піклування, розглянувши надані документи щодо визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON], вважає за доцільне визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні дитини шляхом спілкування з нею щосереди та щосуботи з 9.00 до 18.00, а також сумісного відпочинку з дитиною протягом 10 календарних днів у літній період, без присутності матері дитини [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясувавши думку малолітнього [PERSON], який висловив своє бажання бачитися з батьком та спілкуватися з ним, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що з 11.08.2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання 26.08.2010 року шлюбу між сторонами малолітній [PERSON] залишився проживати разом з матір'ю [PERSON], позивач [PERSON] проживає окремо. З березня 2013 року сторони не можуть досягти взаємної згоди щодо способів участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], оскільки між сторонами існують взаємні неприязні відносини. За таких обставин позивач позбавлений можливості нормально спілкуватися з дитиною, приймати участь в її вихованні, тому змушений звертатися до суду. Відповідно до ст.141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК України - той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України - якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Позивач [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів у Товаристві з обмежению відповідальністю «Торгівельний будинок «АМСТОР», за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється, бажає спілкуватися з дитиною та приймати активну участь в її вихованні. Аналізуючи досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та, виходячи насамперед з інтересів дитини, беручи до уваги вік дитини, стан її здоров'я, наявність у неї бажання спілкуватися з батьком, позитивне ставлення [PERSON] до виконання своїх батьківських обов'язків, вважає можливим визначити позивачу [PERSON] наступні способи участі у вихованні малолітнього сина [PERSON]: систематичні побачення з дитиною без присутності матері - [PERSON] з правом забирати дитину за місцем свого проживання щосуботи о 09 годині 00 хвилин та повертати дитину за місцем її проживання не пізніше 18 години 00 хвилин наступного дня; можливість спільного відпочинку з дитиною в літній період протягом не більше 15 днів без присутності матері дитини - [PERSON], а також встановити, що способи участі батька - [PERSON] у вихованні малолітнього сина - [PERSON], а також час його спілкування з дитиною, можуть бути збільшені за бажанням дитини за обопільною згодою обох батьків. Зазначені способи участі батька у вихованні дитини, з урахуванням всіх обставин справи, а також того, що позивач [PERSON] згідно графіка своєї роботи має лише два вихідних дні щотижня, а саме - субота та неділя, суд вважає необхідними і достатніми для його спілкування з дитиною і таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвиткові дитини. Зобов'язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні позивача [PERSON] з дитиною суд вважає зайвим, оскільки такі перешкоди якраз і усунені шляхом визначення позивачу зазначених вище способів його участі у вихованні дитини, чого повинна дотримуватись також і відповідач [PERSON] Що стосується такого способу участі батька у вихованні дитини, як залишення дитини за його місцем проживання під час перебування [PERSON] за межами країни, суд вважає таку позовну вимогу необгрунтованою, оскільки це може призвести до порушення прав матері щодо дитини, а також права дитини на сумісне перебування або сумісний відпочинок разом з матір'ю за кордоном. Таке питання повинно вирішуватись виключно за обопільною згодою обох батьків з урахуванням бажання та інтересів дитини.

Outcome: partial