Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, від шлюбу з відповідачем в них є дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом нею і знаходиться на її утриманні. З 19.04.2016 року сторони проживають окремо, подружні та матеріальні відносини між ними припинилися. Всі витрати на утримання та матеріальне забезпечення сина та дочки позивачка несе особисто, по можливості матеріальну допомогу їй надають рідні. Після того, як сторони стали проживати окремо, відповідач раз на тиждень відвідує дітей, при цьому купляє їм лише солодощі. Крім того один раз він дав позивачці на дітей 100 гривень, а на день народження доньки 300 гривень. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей в необхідному розмірі, хоча має таку можливість, оскільки працює настоятелем Свято-Вознесенського храму с.Могиляни Острозького району і його середньомісячна заробітна плата становить приблизно 1500 гривень. Крім того, прихожани дають йому особисто гроші за виконання відповідних обрядів, а також забезпечують його одягом та продуктами харчування. Також позивачка зазначила, що не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та в скрутному матеріальному становищі, тому потребує допомоги відповідача на своє утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 2/5 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що дійсно працює настоятелем Свято - Вознесенського храму с.Могиляни Острозького району і його заробітна плата складає в середньому 1500 гривень в місяць. Допомога від прихожан є незначною і становить приблизно 200-300 гривень в місяць, оскільки в с.Могиляни лише 40 дворів. Вказав, що приймає участь у вихованні дітей та погодився сплачувати аліменти на їх утримання в розмірі, який просить позивачка. Водночас відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання дружини лише в розмірі 100 гривень щомісячно, посилаючись на те, що його матеріальне становище не дозволяє платити їй більшу суму коштів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2008 року у Хорівській сільській раді Острозького району Рівненської області між сторонами зареєстровано шлюб. Як вбачається з свідоцтв про народження, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180, ч.1 ст.182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до вимог ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, в судовому засіданні встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться двоє малолітніх дітей, вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей не надає, хоча має постійну роботу та стабільний заробіток, інших аліментних зобовязань не має. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що права дітей та позивачки підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дітей до їх повноліття в заявленому позивачкою розмірі та на утримання позивачки до досягнення сином [PERSON] трьох років в розмірі 150 гривень, щомісячно, оскільки відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved