Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Знам'янський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Знам'янської центральної районної лікарні до [PERSON] про стягнення вартості витрат на лікування в сумі 1338 грн. 84 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що під час досудового слідства та під час судового слідства у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України встановлено, що приблизно о 5 годині 10 хвилин 18.05.2014 між [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет» по вул.Фрунзе,2 В у м.Знам'янка Кіровоградської області, та [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вникла сварка, під час якої у [PERSON] раптово виник умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, [PERSON] наніс [PERSON] один удар головою в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці лоба, струсу головного мозку, вдавленого перелому передньої стінки правої любної пазухи, гемо синус справа, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи від 27.06.2014 №108, відносяться до категорії середньої тяжкості. Вироком Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2014 у кримінальному провадженні №1-кп/389/166/14 (ЄУН 389/3081/14-к) затверджено мирову угоду між потерпілим [PERSON] та обвинуваченим [PERSON], якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України [PERSON] від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на один рік. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Знам'янської центральної районної лікарні з 18.05.2014 по 27.05.2014, тобто 9 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня на момент лікування [PERSON] становила 148 грн. 76 коп. Таким чином, на його перебування лікарнею витрачено 1338 грн. 84 коп., і ця сума підлягає стягненню із [PERSON] Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив стягнути з [PERSON] вартість витрат на лікування в сумі 1338 грн. 84 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив стягнути з [PERSON] вартість витрат на лікування в сумі 1338 грн. 84 коп. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надавши заяву, в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі та просить суд справу розглядати у його відсутності. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Пунктом 2 статті 121 Конституції України, статтею 45 ЦПК України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво інтересів держави у судах, має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян і держави, брати участь у розгляді справ за своєю заявою. Випадки представництва прокуратурою інтересів держави в судах визначені ст.ст.20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», якими передбачено, що прокурор при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються між ними або з державою має право звернутись до суду з заявою. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво у будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Вироком Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2014 у кримінальному провадженні №1-кп/389/166/14 (ЄУН 389/3081/14-к) затверджено мирову угоду між потерпілим [PERSON] та обвинуваченим [PERSON], якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України [PERSON] від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на один рік (а.с.4-5). Вину у спричиненні потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] визнав, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Вирок є преюдиціальним для суду, який розглядає справу. Це випливає з положення ч.4 ст.61 ЦПК України, яка вказує, що вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Знам'янській центральній районній лікарні з 18.05.2014 по 27.05.2014. При цьому, вартість одного ліжко-дня на момент лікування потерпілого від злочину становила 148 грн. 76 коп. (а.с.6, 7). Вказані обставини підтверджуються довідками Знам'янської центральної районної лікарні та вироком Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.07.2014 у кримінальному провадженні №1-кп/389/166/14 (ЄУН 389/3081/14-к). Згідно зі ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 17.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», кошти, витрачені на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, можуть покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями, при цьому відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого у лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі, і зазначене відшкодування можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 16.07.1993 №545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебуває на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те, що внаслідок спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості [PERSON], останній перебував на стаціонарному лікуванні і доведений причинний зв'язок між злочинними діяннями [PERSON] та перебуванням потерпілого на лікуванні, вартість якого становить 1338 грн. 84 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та доведеним, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.1206 ЦК України,

Outcome: approved