Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 01.06.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 000, 00 гривень щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовною заявою і до повноліття дитини. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, від якого народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позивачем 01.06.2020 року подано до Херсонського \~ \~ \~ \~міського суду Херсонської області позовну заяву про розірвання шлюбу. Оскільки матір не взмозі самостійно забезпечити належний рівень забезпечення сина, батько, який є здоровим та працездатним, має обов`язок щодо забезпечення дитини. При визначені розміру аліментів просила врахувати, що відповідач є фізичною особою підприємцем, зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Тобто дохід відповідача є не регульованим але дохід відповідача є більшим ніж середня заробітна плата в Херсонській області. Відповідач має транспортний засіб та нерухоме майно. Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до 6-ти років так як за висновком комісії дитина потребує додаткового догляду, тому позивач не має власного доходу, власного житла. За інформацією, яка є у позивача, аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має. Домовленості про участь відповідача в утриманні дитини сторони не досягли. За таких підстав, вважає, можливим стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000, 00 грн. щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини. ІІ. Виклад позиції відповідача. 21.08.2020 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5\~000, 00 грн., щомісячно. Відповідач вказав, що не погоджується зі способом стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Він добровільно сплачує позивачці грошові кошти на утримання спільного сина, а оскільки остання звернулася до суду з позовом, то вважає за доцільне сплачувати аліменти у частці заробітку (доходу). Відповідач підтвердив, що займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є платником єдиного податку та звітує податковим органам за валовий дохід від підприємницької діяльності. Згідно Довідки Херсонської ДПІ за 2019 рік задекларував 50074,0 грн., доходу. У 2020 році дохід відповідача значно збільшився порівняно з попереднім роком. З урахуванням вищезазначеного відповідач вважає доцільним способом стягнення аліментів 1/4 частку від усіх доходів, і ця сума буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.06.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення зазначених у ній недоліків. На адресу суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі довідку про суми виплачених доходів та утриманих податків фізичною особою-підприємцем [PERSON] за період з 01.12.2019 року по 31.08.2020 року. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.09.2020 року. 21.08.2020 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов. У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці 09.09.2020 року розгляд справи не відбувся, судове засідання призначено на 12.10.2020 року. 01.10.2020 року на адресу суду з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшла витребувана інформація з ДРФОПП ДФС України про суми виплачених доходів за витребуваний період. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, [PERSON] , діючи в інтересах відповідача на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, позовні вимоги відповідачем визнані в частині необхідності сплачувати аліменти, при ухваленні рішення просив врахувати поданий раніше відзив та стягнути з відповідача аліменти в частці від усіх його доходів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якщо клопотання про розгляд справи без участі сторін заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи письмові заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 30 жовтня 2012 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що 30 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено відповідний актовий запис №449 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що 20 липня 2016 року Комсомольським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №569 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Факт проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою про склад сім`ї №85, виданою 28.05.2020 року КП «Світоч» Наддніпрянської селищної ради в м. Херсоні і не заперечується стороною відповідача. Сторонами підтверджено, та інформацією з ЄДРЮОФОПГФ підтверджено, що [PERSON] з 10.06.2013 року є фізичною особою підприємцем. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №215389771 від 05.06.2020, [PERSON] є власником гаража № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , який обтяжено арештом. За відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми доходів [PERSON] за період з 01.01.2019 по 30.06.2020 року, наданими ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, доходи відповідача за 2019 рік складають 75650,00 грн.; за І-ІІ квартал 2020 року 50000, 00 грн. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та / або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня - 1859 грн, з 1 грудня - 1921 грн. Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи матеріальне становище відповідача, суд враховує, що він є фізичною особою-підприємцем, а підприємницька діяльність за своєю суттю не є такою, що забезпечує щомісячний стабільний дохід, а тому визначення способу стягнення аліментів з відповідача у частці від доходу буде суперечити інтересам дитини, у зв`язку із чим позовні вимоги про визначення способу стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі є такими, що відповідають вимогам закону. Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що він добровільно надає грошові кошти на утримання дитини, не є тими обставинами, що враховується при визначенні способу стягнення та розміру аліментів в розумінні ст. 182 СК України, крім того на підтвердження зазначеного стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів. В ході розгляду справи, судом не встановлено перебування на утриманні відповідача інших утриманців та оплату ним іншим особам аліментів або будь-яких інших платежів. Суд критично сприймає викладені позивачем обставини, щодо хворобливого стану дитини, через що позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти років, оскільки на підтвердження зазначеного позивачем суду доказів не надано. Разом з тим, такі обставини зазначені відповідачем не спростовано стороною відповідача, що у свою чергу, на думку суду, свідчить про визнання таких обставин відповідача. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, повідомлення позивача про стан здоров`я дитини, повідомлення про матеріальне становище самої позивачки, відомості про що не заперечувалися відповідачем, з урахуванням того, що обов`язок по утриманню дитини у батьків є рівним, враховуючи положення ст. 184 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду з позовною заявою, тобто з 01.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів до стягнення, суд виходить із засад розумності, справедливості та захисту інтересів дитини, та вважає, що визначений розмір аліментів буде пропорційним для обох з батьків у відповідності до обов`язку утримувати своїх дітей та достатнім для забезпеченого та гармонійного розвитку дитини із урахуванням у тому числі і розміру прожиткового мінімуму визначеному державою для дитини відповідного віку на 2020 рік. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів до суду, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір визначений за ставками встановленими ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved