Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Зміст та підстави заявлених вимог. 02.01.2020 року заявники звернулися до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вони постійно проживають у квартирі [ADDRESS] , яка в 1974 році була надана в постійне користування їх відповідно чоловіку та батьку - [PERSON] , з яким заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1978 року. З 10.06.1983 року [PERSON] , а з 19.07.2000 року [PERSON] зареєстровані у вказаній вище квартирі, постійно проживають в ній та мали намір її приватизувати відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в зв`язку з чим у 2018 році звернулися з відповідними заявами до відділу приватизації Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства, який 08.01.2019 року надав відповідь про неможливість здійснення приватизації в зв`язку з відсутністю ордеру на вселення. Оскільки, ордеру на надання житлового приміщення заявники не мають, тому просять суд встановити факт постійного проживання на законних підставах в квартирі [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.01.2020 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження на 24.02.2020 року. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені, про що в справі мається розписка (а. с. 62), будь - яких заяв не надали. Представник заінтересованої особи Охтирської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги просить вирішити на розсуд суду (а. с. 63). Представник заінтересованої особи Управління капітального будівництва та житлово - комунального господарства Охтирської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, про день , час та місце розгляду справи повідомлений, будь - яких заяв не надав. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] надав суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю, а саме розглядом іншої цивільної справи за його участю в Сумському апеляційному суді, однак, суд вважає за необхідне зазначити таке. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Представником заявника подано заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю у іншій справі, яка розглядається в Сумському апеляційному суді 24.02.2020 року. В розумінні ст. 223 ЦПК України суд не визнає дану причину неявки в судове засідання поважною, а тому вважає можливим проводити розгляд вказаної справи без його участі. Крім того, заявники повідомлені про розгляд вказаної справи належним чином, про що в справі мається розписка (а. с. 62), будь - яких заяв не надали. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність заявників за наявними матеріалами. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 22.04.1988 року між управлінням будинками в особі керуючого Писарєвим Михайлом Леонідовичем та [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення у будинках місцевих рад депутатів трудящих, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій Української РСР, за яким [PERSON] надано у користування окрему двокімнатну квартиру площею 34,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.66-69). Зазначене підтверджується актом здачі і приймання квартири, складеним з квартиронаймачем [PERSON] , який є додатком до договору найму житлового приміщення від 22.04.1988 року (а.с.70-72). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 29.05.2018 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 10.06.1978 року між [PERSON] та заявницею зареєстровано шлюб, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). 18.04.2019 року видано повторно свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , за яким його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] чоловік та відповідно батько заявників - [PERSON] помер, про що 25.06.1997 року складено відповідний актовий запис № 431, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 29.06.2018 року Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.14). Як вбачається з паспортних даних заявників, у графі «місце проживання» зазначено про їх реєстрацію по [ADDRESS] , [PERSON] з 10.06.1983 року, [PERSON] з 19.07.2000 року (а.с.8-9). Згідно довідки ОСББ «БАМ-86» № 400 від 02.08.2018 року [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить син [PERSON] , [INFO] (а.с.18). У 2018 році [PERSON] звернулася до виконавчого комітету Охтирської міської ради із заявою про передачу у приватну власність квартири по [ADDRESS] у рівних частках їй та сину [PERSON] (а.с.16), однак згідно відповіді, наданої управлінням капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради за № 03/82 від 11.01.2019 року вбачається, що обов`язковим для здійснення приватизації квартири є наявність ордеру, який заявницею не було подано (а.с. 21). Згідно листа відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 08.01.2019 року [PERSON] повідомлялася про наявність ордеру №27 від 24.12.1974 року, виданого на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , але виданий на ім`я [PERSON] (а.с.19-20). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина 2 ст. 315 ЦПК України також передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Житлові права громадян визначені у ст.9 ЖК України, відповідно до ч.1 якої громадяни мають право, зокрема, на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а вразі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Статтею 65-1 Житлового кодексу УРСР передбачено, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Правові основи приватизації житла, як одного із засобів набуття його у власність, визначені в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенні про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396. Відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян визначений перелік документів, які подає громадянин до органу приватизації, зокрема, копію ордера на жиле приміщення. Як встановлено судом, у заявників відсутній ордер на квартиру [ADDRESS] , який є необхідним документом для підтвердження правомірності проживання наймача та членів його сім`ї у житловому приміщенні, яке, у свою чергу, є необхідним для подальшої приватизації квартири. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Висновки суду. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів надає суду підстави дійти висновку, що заявниками надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви, так як вказаний факт знайшов своє підтвердження в суді. При цьому до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.78 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»). Наведене вище дає суду законні підстави для задоволення заявлених вимог заявників, оскільки, судом встановлено, що заявники дійсно проживають та зареєстровані у квартирі за вказаною ними адресою і у них відсутній ордер на квартиру. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання заявників у вказаній квартирі на законних підставах за адресою: [ADDRESS] з дня паспортної реєстрації [PERSON] з 10.06.1983 року та [PERSON] з 19.07.2000 року по теперішній час. Встановлення вказаного факту має для заявників юридичне значення, а саме з метою подальшої приватизації квартири, оскільки житлові чеки на приватизацію ними не використані, а в інший спосіб вони позбавлені можливості усунути порушення, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню повністю, так як даний факт знайшов своє підтвердження в суді. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати залишаться за заявниками. На підставі викладеного,

Outcome: approved