Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 07.12.2020 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 січня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого мають дітей сина, [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносити та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З грудня 2019 року сторони припинили вести спільне господарств та проживають окремо. Між сторонами досягнуто згоди щодо утримання дітей та їх місця проживання. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. Претензії матеріального характеру відсутні. Примирення вважає неможливим. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Судове засідання призначено на 27.01.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, 27.01.2021 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 27.01.2021 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якщо клопотання про розгляд справи заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Отже, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені сторонами обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 14 січня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 14.01.2011 року складено відповідний актовий запис №2 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають спільних дітей: - неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , про що Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 18.07.2007 року зроблено актовий запис №492 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; - малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 15.06.2011 року зроблено актовий запис №421 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; На час розгляду справи діти проживають з матір`ю. На теперішній час сторони проживають окремо. Будь-яких майнових претензій один до одного на час розгляду справи сторони не заявили. Спору про місце проживання дітей не встановлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонами не заявлено бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, з огляду на що суд вважає за необхідне залишити без змін прізвища сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Квитанцією про сплату №0.0.1929094110.1 від 03.12.2020 року підтверджується, що позивач при зверненні до суду сплатила суму судового збору у розмірі 840,80 грн., у зв`язку із чим ця сума у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved