Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить визнати спільною власністю подружжя а/м KIA CERATO, д.н.з. [NUMBER], та гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Автолюбитель». При цьому виділити відповідачу а/м KIA CERATO, вартістю 152000 грн., а позивачу залишити у власність гараж, а також стягнути з колишнього чоловіка належну долю у вартості спільного майна в сумі 63946,50 грн., а також судовий збір в сумі 960 грн. та 300 грн. витрат на оплату висновку експерта. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що спірне майно було придбане подружжям під час спільного проживання, а отже підлягає розподілу. Крім того зазначила, що автомобіль відповідач відчужив без її згоди та половину грошових коштів не віддав. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити повністю. Відповідач та його представник у судовому засіданні 28.02.2014 р. проти задоволення позову заперечили, мотивуючи тим, що автомобіль був проданий за згодою позивача, а гараж підлягає розподілу в рівних частинах. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку. 2 червня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с. 5). За час спільного проживання у них народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7) Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 28.10.2013 р. у справі №296/6689/13 шлюб між подружжям [PERSON] розірваний. Під час шлюбу [PERSON] придбав гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Автолюбитель» (а.с. 15-20, 44-45) та а/м KIA CERATO (а.с. 10-14). У подальшому 12.06.2013 р. відповідач переоформив а/м KIA CERATO на свою матір [PERSON] (а.с. 8, 31) Згідно ст. 61, ч. 3 ст. 65, ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 2, 4-5 ст. 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У судових засіданнях 07.11.2013 р., 06.12.2013 р., 21.01.2014 р. та 21.02.2014 р. представник відповідача визнавав позов в частині стягнення половини вартості а/м KIA CERATO та погодився із його вартістю в сумі 152000 грн. Зазначив, що його довіритель дійсно одноосібно відчужив спірне майно та готовий відшкодувати половину вартості автомобіля колишній дружині. Разом з тим, у судовому засіданні 28.02.2014 р. представник відповідача у судових дебатах зазначив, що позов в цій частині не визнає, а відчуження майна відбулося зі згоди позивача. Вказані обставини критично оцінюються судом, оскільки така позиція є нічим іншим як намаганням уникнути відповідальності щодо сплати половини вартості спільно придбаного автомобіля. Крім того, доказів письмового погодження дружиною правочину по відчуженню автомобіля як цінного майна (ч. 3 ст. 65 СК України) та передачі їй половини грошових коштів відповідачем суду не надано. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта (а.с. 45) гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Автолюбитель» зареєстрований за [PERSON], паспорт громадянина України [NUMBER], що відповідає паспортним даним відповідача [PERSON] (а.с. 57). А тому суд приходить до висновку, що нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем [PERSON] Відповідач та його представник категорично заперечили про визнання права власності на весь гараж за позивачем, оскільки такий поділ в силу ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України можливий лише за згодою одного із подружжя. За таких обставин, враховуючи незгоду відповідача щодо отримання грошової компенсації, а також необхідність кожному із подружжя користуватися спільним майном гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Автолюбитель» підлягає розподілу між подружжям, виходячи із засад рівності. Також рівнозначному поділу між подружжям підлягають грошові кошти в сумі 152000 грн. за відчужений а/м KIA CERATO. Крім того, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 880,53 грн. та 150 грн. витрат за визначення суб'єктом оціночної діяльності вартості спірного гаражу.

Outcome: partial