Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

І. Виклад позиції позивача за первісним позовом. 09.06.2020 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просила визнати за нею право власності на Ѕ частку домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, а саме житлового будинку літ. А, кухні літ. Б, навіс літ. В, сарай з підвалом літ. Г, туалет літ. Г та огорожа №1,2,3, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 1400 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , які були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS] . Після їх смерті відкрилась спадщина яка складається з домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, а саме житлового будинку літ. А , кухні літ Б, навіс літ. В, сарай з підвалом літ. Г, туалет літ. Г та огорожа № 1,2,3, який розташований на земельній ділянці загальною площею 1400 кв.м за адресою [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини позивач та відповідач [PERSON] звернулись до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини. Листом Третьої Херсонської ДНК від 04.02.2020 року повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок та земельну ділянку [ADDRESS] . Спірний житловий будинок побудував [PERSON] в період з 1966 по 1989 роки, тобто до 05.08.1992 року на виділеній для індивідуального будівництва земельній ділянці, відповідно до плану забудови. Після його смерті [INFO] [PERSON] спадкоємцями першої черги були дружина [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла [PERSON] яка на час смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою були зареєстровані та проживали діти [PERSON] та [PERSON] [PERSON] звернувся до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини. На момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON] . На момент смерті [INFO] [PERSON] у зазначеному будинку ніхто не проживав. Спадкоємці першої та другої черги у померлих [PERSON] та [PERSON] відсутні, спадкоємцем третьої черги є позивач рідна тітка, та [PERSON] спадкоємець за правом представлення. У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок за адресом [ADDRESS] , позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що обумовило підстави звернення до суду з означеними вимогами. ІІ. Виклад позиції позивача за зустрічним позовом. 05.01.2021 року [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] , третя особа Комишанська селищна рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. За рішенням правління колгоспу «Заповіт Ілліча» від 08.03.1958 року, протокол №1 гр. [PERSON] відведено присадибну ділянку площею 0, 15 га, що посвідчено довідкою насінницького радгоспу «Комишани» від 21.08.1961 року за №368. Згідно протоколу засідання виконкому Комишанської сільської ради депутатів трудящих Білозерського району Херсонської області від 15.09.1961 року затверджено план забудови індивідуальних жилих будинків [PERSON] на виділеній садибі радгоспу «Комишанський». На підставі отриманого рішення [PERSON] побудував житловий будинок, який розташований на земельній ділянці площею 1400 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок та господарські споруди були побудовані в період з 1966 по 1989 роки. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті спадкоємцями першої черги були його дружина [PERSON] , його діти - [PERSON] та [PERSON] , які є такими, що прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, будучи зареєстрованими та продовжуючи проживати у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою були зареєстровані та проживали її діти: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] звернувся до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини. Була відкрита спадкова справа №432/2015, але йому було відмовлено так як у [PERSON] були відсутні документи про право власності на спадкове майно - на житловий будинку за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , на момент смерті якого за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та проживав його брат - [PERSON] , який згідно ч. З ст. 1268 ЦК фактично є таким, що прийняв спадщину після смерті брата оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, будучи зареєстрованим та продовжуючи проживати у житловому будинку за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , на момент смерті якого у вищезазначеному житловому будинку більше ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається з домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці загальною площею 1400 кв.м за адресою [ADDRESS] . Спадкоємці першої та другої черги відсутні. А спадкоємцем третьої черги є [PERSON] рідна тітка померлого [PERSON] та [PERSON] - спадкоємець за правом представлення після смерті [PERSON] (рідна сестра [PERSON] ). 23.01.2019 року громадянка [PERSON] звернулась до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини як рідна тітка померлого [PERSON] [PERSON] не отримала свідоцтво про право на спадщину, оскільки у неї були відсутні документи що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок за адресом [ADDRESS] . У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець третьої черги за представленням. Також не отримав свідоцтво про право на спадщину за відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок за адресом [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок за адресом [ADDRESS] , [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що обумовило підстави звернення до суду з означеними зустрічними вимогами. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано з Комунального підприємства «Херсонське державне бюро технічної інвентаризації» ХОР інвентарну справу на домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] ; витребувано з Третьої Херсонської державної нотаріальної контори (м. Херсон, вул.. Лавреньова, буд. 7): належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №144/2019 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; матеріали спадкової справи №145/2019 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; матеріали спадкової справи №432/2015 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Підготовче судове засідання призначено на 10.09.2020 року. У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці підготовче судове засідання 10.09.2020 року не відбулося, відкладено на 15.10.2020 року. 11.09.2020 року з Третьої Херсонської державної нотаріальної контори на адресу суду надійшли витребувані докази. У зв`язку з неявною учасників справи, про день, час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання або місцезнаходженням, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125, підготовче судове засідання відкладено на 23.11.2020 року. 15.10.2020 року відповідачем подано зустрічний позов та клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову. У судовому засіданні ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2020 року у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Третя Херсонська ДНК, Комишанська селищна рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено. Підготовче засідання відкладено до 14.12.2020 року. У зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області підготовче засідання 14.12.2020 року не відбулося, відкладено на 20.01.2021 року. 05.01.2021 року відповідачем подано повторно зустрічний позов та клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову. У судовому засіданні Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2021 року прийнято зустрічну\~позовну заяву\~ [PERSON] до\~ [PERSON] , третя особа Комишанська\~селищна рада\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом до\~спільного розгляду\~з первісним\~позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Комишанська селищна рада про визнання права власності в порядку спадкування. Підтовче засідання відкладено на 22.02.2021 року. Позивач та представник позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилися, 22.02.2021 року через канцелярію суду представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги визнала. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, 22.02.2021 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, Зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, позовні вимоги за первісним позовом визнав, не заперечував проти їх задоволення.. Представник третьої особи у підготовче засідання у час призначений для розгляду справи не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у раніше поданому клопотанні від 20.11.2020 року просив справу вирішити без участі представника виконавчого комітету Комишанської селищної ради міста Херсона. Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи згоду позивача та згоду відповідача про розгляд справи у їх відсутності, за наявних доказів в матеріалах справи про належне повідомлення учасників справи про день, час та місце судового розгляду справи, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи і з урахуванням прийняття судом визнання позовів відповідачем за первісним позовом, та відповідачем за зустрічним позовом, за результатами підготовчого провадження ухвалити судове рішення у підготовчому засіданні, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що за рішенням правління бувшого радгоспу «Заповіт Ілліча» від 08.11.1958 року [PERSON] відведено присадибну ділянку в розмірі 0, 15 га, про що 21.08.1961 року насінницьким радгоспом «Комишанський» видано довідку №368. Архівним витягом із протоколу №6 від 25.03.1976 року засідання житлової комісії виконавчого комітету Новокаховської міської ради депутатів трудящих за протоколом №18 затверджено план забудови індивідуальних жилих будинків [PERSON] на виділених їм садибах радгоспом «Комишанський». Про смерть [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Комишанської селищної ради Корабельного району м. Херсона 19.12.1988 року зроблено актовий запис №194. Згідно листа Комишанської селищної ради №264/02-19 від 12.03.2020 року відомості про осіб які на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно форми №6 довідки про склад сім`ї призовника [PERSON] , 1960 р.н. - з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживали: батько [PERSON] , 1934 р.н., мати [PERSON] , 1937 р.н., брат [PERSON] , 1962 р.н. Згідно посвідки про народження № [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00022401545 від 20.03.2019 року 25.09.1959 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Комишанської селищної ради зроблено актовий запис №40. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 26.05.2015 року зроблено актовий запис №417 та 20.03.2019 року видано повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно листа Комишанської селищної ради №264/02-19 від 12.03.2020 року на момент смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON] та [PERSON] .. Листом за вих. №2745/02-14 від 05.12.2017 року державним нотаріусом Третьої Херсонської ДНК Карповою Н.М. повідомлено [PERSON] про відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця ( [PERSON] ) на житловий будинок та відповідну до нього земельну ділянку під № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . А тому у нотаріуса відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 14.02.2019 року зроблено актовий запис №263 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно повного витягу з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження №00022413686 від 21.03.2019 року батьками [PERSON] , 1962 р.н. є [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , 1962 р.н. Третьою Херсонською ДНК 21.03.2019 року заведено спадкову справу №145/2015 (№63934932). Згідно листа Комишанської селищної ради №1457/02-19 від 22.10.2019 року на момент смерті [PERSON] , 1962 р.н. за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON] , 1960 р.н.. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 12.03.2019 року зроблено актовий запис №383 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно повного витягу з ДРАЦС громадян щодо актового запису про народження №00022413662 від 21.03.2019 року батьками [PERSON] , 1960 р.н. є [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , 1960 р.н. Третьою Херсонською ДНК 21.03.2019 року заведено спадкову справу №144/2015 (№63934851). Згідно листа Комишанської селищної ради №1458/02-19 від 22.10.2019 року на момент смерті [PERSON] , 1960 р.н. за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживав. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що Білозерським райбюро РАЦС 01.06.1961 року зроблено актовий запис №134 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 29 вересня 1983 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, про що Комишанською с/ радою 29.09.1983 року зроблено актовий запис №66 та 31.07.1985 року видано повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 21.03.2019\~року [PERSON] \~звернулася до Третьої Херсонської ДНК з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] . Листом за вих. №259/0214 від 04.02.2020 року державним нотаріусом Третьої Херсонської ДНК Прокопенко А. повідомлено [PERSON] про відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця ( [PERSON] ) на житловий будинок та відповідну до нього земельну ділянку під № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . А тому у нотаріуса відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що виконавчим комітетом Комишанської селищної ради 10.06.1964 року зроблено актовий запис №52 та 26.07.2019 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно витягу з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00023498679 від 26.07.2019 року 23 липня 1960 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що Комишанською с/ радою Комсомольського району м. Херсона 23.09.1960 року зроблено актовий запис №30. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 17.04.2019\~року [PERSON] \~звернувся до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 17.04.2019\~року [PERSON] \~звернувся до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Листом вих. №1842/0214 від 31.08.2020 року державним нотаріусом Третьої Херсонської ДНК Прокопенко А. повідомлено [PERSON] про відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця ( [PERSON] , [PERSON] ) на житловий будинок та відповідну до нього земельну ділянку під № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . А тому у нотаріуса відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно довідки №125, виданої 28.01.2020 року КП «ХМБТІ» ХОР, станом на 31.12.2012 року та згідно матеріалів інвентарної справи на домобудівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS] , право власності не зареєстровано. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За приписами ч.1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно з роз`ясненнями, які викладені в п.23 постанови Верховного Суду України 30.05.2008 №7 від «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачам за первісним та за зустрічним позовом нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова обумовлена відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок та відповідну до нього земельну ділянку під № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотраріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року та іншими нормативними актами. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Відповідно до пунктів 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. Право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Судом встановлено, що спірний житловий будинок був побудований у 1970 році, що підтверджується технічним паспортом. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, відповідно до пунктів 6, 7 якої підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за п.10 переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26.08.1948 р., є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. За протоколом №18 засідання виконкому Комишанської сільської ради депутатів трудящих Білозерського району Херсонської області від 15.09.1961 року затверджено план забудови індивідуальних жилих будинків [PERSON] на виділених їм садибах радгоспом « [INFO] », тому житловий будинок [ADDRESS] , вважається таким, що введений в експлуатацію. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами частин 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). За приписами ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. За змістом статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у ч. 3, 4 ст. 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі ч. 4 ст. 1268 цього Кодексу. Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] . 18.12.1988 року. [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] . 24.05.215 року. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] [INFO] . Досліджена у судовому засіданні копія матеріалів спадкової справи, що відкрита після смерті [INFO] [PERSON] підтверджує, що тітка померлого [PERSON] та двоюрідний брат померлого [PERSON] (спадкоємець за правом представлення за ст. 1266 після смерті матері [PERSON] рідна тітки померлого) звернулися у встановлений законом шести місячний строк до Третьої Херсонської ДНК з заявами про прийняття спадщини за законом, а тому є такими, що не пропустили строк на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] у розумінні ч.1 ст.1269 ЦК України. Отже, позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом як спадкоємці за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , з урахуванням визначеної законом рівності часток між всіма спадкоємцями та відсутності підстав та обставин відступити від їх рівності у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого, [INFO] , мають право по 1/2 частині у спадковому майні - житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що належав на час смерті спадкодавцю. Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом визнали позов у повному обсязі, про що відповідачами було направлено на адресу суду письмові заяви, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття визнання позовів відповідачами. За таких обставин, дослідивши обставини справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про задоволення первісних позовних вимог шляхом визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, а саме житлового будинку літ. А, кухні літ. Б, навіс літ. В, сарай з підвалом літ. Г, туалет літ. Г та огорожа №1,2,3, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 1400 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; та задоволення зустрічних позовних вимог шляхом визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, а саме житлового будинку літ. А, кухні літ. Б, навіс літ. В, сарай з підвалом літ. Г, туалет літ. Г та огорожа №1,2,3, яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 1400 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, що кореспондується зі змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Квитанцією №6 від 09.06.2020 року підтверджується, що позивач за первісним позовом [PERSON] при зверненні до суду сплатила суму судового збору у розмірі 1037, 90 грн. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач за первісним позовом [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 518, 95 грн. Квитанцією № 1519897 від 12.10.2020 року підтверджується, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] при зверненні до суду сплатив суму судового збору у розмірі 1037, 00 грн. Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті, [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 518, 50 грн. В іншій частині судовий збір суд вважає доцільним не присуджувати до стягнення із сторін на користь один одного, оскільки кожен із позивачів за подання як первісного позову так і зустрічної позовної заяви оплатив його у відповідності до вимог та за ставками встановленими Законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved