Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до повноліття дітей, посилаючись на те, що вона з 19 жовтня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі, пояснивши, що законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину для нього є завеликим. Фізичної можливості сплачувати аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину на теперішній час він не має, оскільки офіційно не працевлаштований. Також зазначив, що він є працездатним, інших утриманців та неповнолітніх дітей не має, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2005 року (а.с.2). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2016 року, яке набрало чинності 18 жовтня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.8), [PERSON], [INFO] (а.с.9), [PERSON], [INFO] (а.с.10), які проживають з матір'ю. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України - якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто із батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повнолітня. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітніх дітей, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним, в теперішній час офіційно не працевлаштований, на обліку в Центрі зайнятості не перебуває, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має, - та вважає можливим визначити розмір аліментів, згідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, у вигляді 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до повноліття [PERSON], а потім у розмірі 2/9 часток з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до повноліття [PERSON], а потім у розмірі 1/9 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON]. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки підстав для застосування положень ст. 184 СК України та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі під час розгляду даної справи не встановлено. Тож позов слід задовольнити у повному обсязі. Згідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 551,20 грн. На підставі ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved