Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що 18.05.2009 року вона - [PERSON] отримала у спадщину 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, розташованих в м. Дніпродзержинську (наразі [ADDRESS] (далі - будинок), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.05.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.07.2009 року серія ССС № 611371 (д). Інші 11/20 частин цього житлового будинку належать [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідачі), що підтверджується технічним паспортом на Будинок. Не дивлячись на істотні природні руйнування частини будинку позивачки та нагальну потребу у її капітальному ремонті, з боку відповідачів стосовно обслуговування та ремонту нею своєї ж частини будинку постійно виникають непорозуміння та суперечки. Добровільно у нотаріуса укласти угоду про порядок користування будинком відповідачі також не бажають, чим умисно створюють позивачці перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю. Неодноразові перемовини з відповідачами про вирішення цього питання мирним шляхом та різноманітні взаємовигідні пропозиції ні до чого не призвели, тому позивачка й змушена була звертатись до суду за захистом своїх порушених майнових прав. Згідно технічного паспорту на будинок та висновку № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року проведеної по справі судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (далі - висновок експертизи) історично за фактичним порядком користування Позивачці належать наступні приміщення будинку: -2-1 коридор (площею 8,4 м2); -2-2 кімната (площею 13,5 м2); -2-3 кімната (площею 21,8 м2); -2-4 кімната (площею 8,1 м2); -2-5 кухня (площею 6,9 м2); -2-6 санвузол (площею 8,6 м2); -І - коридор (площею 1,3 м2); з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд: - літ. «Г-1» гараж (площею 19,5 м2); - № 2 хвіртка; - № 1 огорожа; - IІ тротуар. Відповідачам же належать наступні приміщення Будинку: -1-1 коридор (площею 9,5 м2); -1-2 кухня (площею 12,0 м2) ; -1-3 санвузол (площею 4,8 м2) ; -1-4 коридор (площею 8,5 м2); -1-5 кімната (площею 18,1 м2); -1-6 кімната (площею 18,1 м2) ; -ІІ коридор (площею 5,7 м2); -1-7 коридор (площею 6,2 м2); -1-8 кімната (площею 14,3 м2); з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд: - З1 сарай (площею 12,2 м2); - Ж1 сарай (площею 7,1 м2); - Д1 гараж (площею 29,7 м2); - № 3 хвіртка; - № 4 огорожа; - І тротуар. Вищевказаний будинок з надвірними спорудами згідно висновку експертизи розташований на земельній ділянці загальною площею 918,505 м.кв. в [ADDRESS] (далі - ділянка). Частини співкористувачів вищевказаної земельної ділянки, в натурі до сьогодні не виділені, порядок користування ділянкою не встановлений, і відповідачі знову ж таки безмотивно відмовляються від її добровільного поділу та встановлення. На сьогоднішній день позивачка, у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України, вирішила безоплатно приватизувати земельну ділянку, яка знаходиться під її частиною житлового будинку та надвірними спорудами для її цільового використання, тобто для обслуговування житлового будинку. Однак, без визначення меж та розміру земельної ділянки позивачки, на якій розташована її 9/20 частка будинку, якою вона фактично має право користуватись з метою обслуговування свого житла, остання не може, у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України, реалізувати своє право на безоплатну приватизацію зайнятої нею землі. Таким чином, у відповідності до ч.4 ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Тобто, позивачка, як співвласник житлового будинку, має право на виділення їй в користування як мінімум тієї частини земельної ділянки, яка є пропорційною її частці в житловому будинку. Враховуючи те, що вказані спірні правовідносини чітко не врегульовані Земельним кодексом України, в якості роз`яснення Пленум Верховного Суду України 16 квітня 2004 року прийняв Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 (далі - постанова). У абзаці 1 п. 19 вказаної вище постанови, Верховний Суд України роз`яснив, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Абзацом 3 п. 19 Постанови передбачено, що абзаци 1 і 2 пункту 19 цієї Постанови стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Таким чином, враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, позивач та відповідач як співвласники житлового будинку, який знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться в їх спільному користуванні, мають право на встановлення порядку користування нею шляхом виділення конкретної земельної ділянки кожному власнику частки житлового будинку для його обслуговування та приватизації. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Згідно висновку експертизи в користування позивачки виділяється частина ділянки площею 402,07 м.кв. У користування ж відповідачів виділяється частина ділянки площею 516,435 м.кв. Водночас Висновком експерта виділено на ділянці Позивачки земельну ділянку площею 5,12 м.кв. в якості сервітуту для обслуговування Відповідачами їх частини стіни будинку літ. «А-1». Відповідно до ст. 401 ЦК України та ст.98 ЗК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки (земельний сервітут) для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки. Сервітут може бути встановлений рішенням суду (ст.402 ЦК України, ст.100 ЗК України). Статтею 404 ЦК України та ст.99 ЗК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою полягає у можливості проходу через чужу земельну ділянку. Позивачка не заперечує проти встановлення судом такого сервітуту. На підставі зазначеного позивачка просила: виділити [PERSON] в натурі у власність, як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, належну їй наступну частину 9/20 будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] : 2-1 коридор (площею 8,4 м2); 2-2 кімната (площею 13,5 м2); 2-3 кімната (площею 21,8 м2); 2-4 кімната (площею 8,1 м2); 2-5 кухня (площею 6,9 м2); 2-6 санвузол (площею 8,6 м2); І - коридор (площею 1,3 м2) з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд цього ж домоволодіння: літ. «Г-1» гараж (площею 19,5 м2); № 2 хвіртка; № 1 огорожа; IІ тротуар; виділити [PERSON] та [PERSON] в натурі у власність, як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, належну їм порівну наступну частину 11/20 будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] : 1-1 коридор (площею 9,5 м2); 1-2 кухня (площею 12,0 м2); 1-3 санвузол (площею 4,8 м2); 1-4 коридор (площею 8,5 м2); 1-5 кімната (площею 18,1 м2); 1-6 кімната (площею 18,1 м2); ІІ коридор (площею 5,7 м2); 1-7 коридор (площею 6,2 м2); 1-8 кімната (площею 14,3 м2); з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд цього ж домоволодіння: З1 сарай (площею 12,2 м2); Ж1 сарай (площею 7,1 м2); Д1 гараж (площею 29,7 м2); № 3 хвіртка; № 4 огорожа; І тротуар; Припинити право спільної часткової власності [PERSON] (частка 9/20), [PERSON] та [PERSON] (частка 11/20) на будинок та домоволодіння по [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою за адресою [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , право власності на окремий самостійний об`єкт нерухомого майна - належну їй наступну частину будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] : 2-1 коридор (площею 8,4 м2); 2-2 кімната (площею 13,5 м2); 2-3 кімната (площею 21,8 м2); 2-4 кімната (площею 8,1 м2); 2-5 кухня (площею 6,9 м2); 2-6 санвузол (площею 8,6 м2); І - коридор (площею 1, 3 м2) з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд цього ж домоволодіння: літ. «Г-1» гараж (площею 19,5 м2); № 2 хвіртка; № 1 огорожа; IІ тротуар; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку кожному окремого самостійного об`єкту нерухомого майна - належну їм наступну частину будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] : 1-1 коридор (площею 9,5 м2); 1-2 кухня (площею 12,0 м2); 1-3 санвузол (площею 4,8 м2); 1-4 коридор (площею 8,5 м2); 1-5 кімната (площею 18,1 м2); 1-6 кімната (площею 18,1 м2); ІІ коридор (площею 5,7 м2); 1-7 коридор (площею 6,2 м2); 1-8 кімната (площею 14,3 м2);; з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд цього ж домоволодіння: З1 сарай (площею 12,2 м2); Ж1 сарай (площею 7,1 м2); Д1 гараж (площею 29,7 м2); № 3 хвіртка; № 4 огорожа; І тротуар; виділити в користування [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] площею 402,07 м.кв., згідно додатку № 2 висновку № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року проведеної по даній справі судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; виділити в користування [PERSON] і [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] площею 516,435 м.кв., згідно додатку № 2 висновку № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року проведеної по даній справі судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; встановити на земельній ділянці по [ADDRESS] площею 402,07 м.кв., виділеній у користування [PERSON] згідно додатку № 2 висновку № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року проведеної по даній справі судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, земельний сервітут площею 5,12 м.кв. для доступу до обслуговування [PERSON] і [PERSON] належних їм стін житлового будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, уточнені позовні вимоги від 13.12.2019 року підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що інших позовних вимог вони не мають та не підтримують та просять суд розглядати справу саме в межах останніх уточнених позовних вимог. Також просив суд всі судові витрати, витрати на правову допомогу та витрати на проведення експертизи не стягувати з відповідачів та залишити їх за позивачем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги позивача від 13.12.2019 року визнали у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва право на спадщину за законом від 18.05.2009 року (ар.с.6) та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.07.2009 року реєстраційний номер № 27106132 (ар.с.7), [PERSON] є власником 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1997р., виданого АТ «ДніпроАзот» [PERSON] та [PERSON] є власниками 11/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, розташованих в м. Дніпродзержинську (наразі [ADDRESS] (ар.с.182). З висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Дніпропетровського Науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року (ар.с.93-103), слідує, що виділ в натурі 9/20 частини та 11/20 частини - можливий; на розгляд суду пропонується один варіант технічно можливого розподілу домоволодіння [ADDRESS] , а саме: -співвласникам І: [PERSON] , [PERSON] (частка [ADDRESS] , яка складається з наступних приміщень: прим. 1-1 (9,5м2) - коридор; прим. 1-2 (12,0) - кухня; прим. 1-3 (4,8м2) - санвузол; прим. 1-4 (8,5м2) - коридор; прим. 1-5 (18,1м2) - кімната; прим. 1-6 (18,1м2) - кімната, ІІ - коридор. Всього по першому поверху квартири №1 - 76,7 м2. Мансарда: прим. 1-7 (6,2м2) - коридор; прим. 1-8 (14,3м2) - кімната. Всього по мансарді 20,5м2. Разом по квартирі №1 - 97,2м2. Також співвласникам [PERSON] та [PERSON] (частка 11/20) виділяються наступні будівлі та споруди в домоволодінні: Літ. 3-1 - сарай; Літ. Ж-1 - сарай; Літ. Д-1 - гараж; №3 - хвіртка; №4 - огорожа; І - тротуар (на плані зафарбована жовтим кольором). -співвласнику ІІ [PERSON] (частка 9/20) в житловому будинку Літ. А-1 виділяється квартира №2 , яка складається з наступних приміщень: прим. 2-1 (8,4м2) - коридор; прим. 2-2 (13,5м2) - кімната; прим. 2-3 (21,8м2) - кімната; 2-4 (8,1м2) - кімната; прим. 2-5 (6,9м2) - кухня; 2-6 (8,6м2) - санвузол; прим. І (1,3м2) - коридор. Всього по квартирі №2 - 68,6м2. Також співвласнику [PERSON] (частка 9/20) наступні будівлі та споруди в домоволодінні: Літ. Г-1 - гараж; №2 - хвіртка; №1 - огорожа; II - тротуар (на плані зафарбована зеленим кольором). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] ), [PERSON] належить 9/20 частин житлового будинку, інші 11/20 частин цього житлового будинку належать [PERSON] та [PERSON] . Згідно технічного паспорту на будинок та висновку № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року проведеної по справі судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (далі - висновок експертизи) історично за фактичним порядком користування Позивачці належать наступні приміщення будинку: -2-1 коридор (площею 8,4 м2); -2-2 кімната (площею 13,5 м2); -2-3 кімната (площею 21,8 м2); -2-4 кімната (площею 8,1 м2); -2-5 кухня (площею 6,9 м2); -2-6 санвузол (площею 8,6 м2); -І - коридор (площею 1,3 м2); з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд: - літ. «Г-1» гараж (площею 19,5 м2); - № 2 хвіртка; - № 1 огорожа; - IІ тротуар. Відповідачам належать наступні приміщення будинку: -1-1 коридор (площею 9,5 м2); -1-2 кухня (площею 12,0 м2) ; -1-3 санвузол (площею 4,8 м2) ; -1-4 коридор (площею 8,5 м2); -1-5 кімната (площею 18,1 м2); -1-6 кімната (площею 18,1 м2) ; -ІІ коридор (площею 5,7 м2); -1-7 коридор (площею 6,2 м2); -1-8 кімната (площею 14,3 м2); з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд: - З1 сарай (площею 12,2 м2); - Ж1 сарай (площею 7,1 м2); - Д1 гараж (площею 29,7 м2); - № 3 хвіртка; - № 4 огорожа; - І тротуар. При визначені порядку користування земельною ділянкою, експертом враховувалась існуюча забудова з надвірними будівлями та спорудами, нормативна література та необхідність проходів та доступу для обслуговування будівель згідно фактичного користування земельною ділянкою між співвласниками. На розгляд суду запропоновано один варіант порядку користування земельною ділянкою відповідно до визначеного фактичного користування за адресою: [ADDRESS] , а саме: Загальна площа земельної ділянки, яка підлягає визначенню порядку користування складає S=918,505м2. В користування 1-му співвласникам ( [PERSON] , [PERSON] ) виділяється ділянка площею: 516,435м2 (на плані зафарбована жовтим кольором). В користування ІІ-му співвласнику ( [PERSON] ) виділяється ділянка площею: 402,07м2 (на плані зафарбована зеленим кольором). При цьому земельна ділянка S = 5,12м2 яка заштрихована, виділяється в якості сервітуту і враховується в площу земельної ділянки ІІ-го співвласника, але у випадку необхідності обслуговування стін житлового будинку літ. А-1, 1-й співвласник має право отримувати доступ до даної земельної ділянки для проведення ремонтних робіт по житловому будинку. Відповідно до вимог ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з роз`ясненнями постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Згідно з ч. 1, 2 ст. 355, ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Вищевказаний будинок з надвірними спорудами згідно висновку експертизи розташований на земельній ділянці загальною площею 918,505 м.кв. в [ADDRESS] . У відповідності до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тобто, позивачка, як співвласник житлового будинку, має право на виділення їй в користування як мінімум тієї частини земельної ділянки, яка є пропорційною її частці в житловому будинку. Враховуючи те, що вказані спірні правовідносини чітко не врегульовані ЗК України, в якості роз`яснення Пленум Верховного Суду України 16 квітня 2004 року прийняв Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7. У абзаці 1 п. 19 вказаної вище постанови, Верховний Суд України роз`яснив, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Абзацом 3 п. 19 Постанови передбачено, що абзаци 1 і 2 пункту 19 цієї Постанови стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Таким чином, враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, позивач та відповідач як співвласники житлового будинку, який знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться в їх спільному користуванні, мають право на встановлення порядку користування нею шляхом виділення конкретної земельної ділянки кожному власнику частки житлового будинку для його обслуговування та приватизації. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Згідно висновку експертизи № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року (ар.с.93-103), в користування позивачки виділяється частина ділянки площею 402,07 м.кв., у користування ж відповідачів виділяється частина ділянки площею 516,435 м.кв. (ар.с.93-103) Водночас Висновком експерта виділено на ділянці позивачки земельну ділянку площею 5,12 м.кв. в якості сервітуту для обслуговування відповідачами їх частини стіни будинку літ. «А-1». Відповідно до ст. 401 ЦК України та ст. 98 ЗК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки (земельний сервітут) для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки. Сервітут може бути встановлений рішенням суду (ст.402 ЦК України, ст.100 ЗК України). Статтею 404 ЦК України та ст.99 ЗК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою полягає у можливості проходу через чужу земельну ділянку. Позивачка не заперечує проти встановлення судом такого сервітуту. Таким чином, необхідно припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . Виділити [PERSON] в натурі у власність, як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, належну їй 9/20 частину будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд цього ж будинку (домоволодіння), виділити [PERSON] та [PERSON] в натурі у власність, як окремий самостійний об`єкт нерухомого майна, належну їм 11/20 частину будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд цього ж будинку (домоволодіння), виділити в користування [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] площею 402,07 м.кв. та виділити в користування [PERSON] і [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] площею 516,435 м.кв., згідно додатку № 2 висновку № 3759/3760/3761/3762-17 від 04.06.2018 року. Окрім цього, встановити на виділеній у користування [PERSON] земельний сервітут площею 5,12 м.кв. для доступу до обслуговування [PERSON] і [PERSON] належних їм стін житлового будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] . Від стягнення з відповідачів судових витрат позивач відмовилась, а отже вони залишаються за позивачем.

Outcome: approved