Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Міньківка, вул. Ягідна, 10, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що він є власником будинку № 10, розташованого по вулиці Ягідна у селі Міньківка Бахмутського району Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.1994 року. У будинку зареєстрована його тітка [PERSON], яка з початку вересня 2011 року в будинку не проживає, оскільки поїхала до м. Києва. Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належному [PERSON] будинку, останній просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації [PERSON] негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання також не зявилась, надавши суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.1994 року, є власником будинку № 10, розташованого по вулиці Ягідна у селі Міньківка Бахмутського району Донецької області. Право приватної власності за [PERSON] зареєстровано Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації м. Артемівська за № 2-537 (а.с. 11-12). Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про зареєстрованих осіб № 1404/18-19 від 07.06.2018 року в спірному житловому приміщенні, як член сімї зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно акту про фактичне проживання від 07.06.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO], з вересня 2011 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с. 10). За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON], [INFO], на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 10, розташованим по вулиці Ягідній у селі Міньківка Бахмутського району Донецької області. Тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved