Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що вона 15.08.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 42. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком записаний відповідач. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено з липня 2015 року, сторони разом не проживають. Позивачка разом із дітьми проживає окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, хоча є здоровим та працездатним чоловіком. Інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на вищевикладене, позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] і просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення аліментів від дня предявлення позову і до їх повноліття. В судовому засіданні 28.09.2015 року позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення аліментів від дня предявлення позову і до їх повноліття. Посилалася на те, що вони з відповідачем проживають окремо, добровільно відповідач коштів на утримання дітей їй не надає і діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував, щоб з нього були стягнуті аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.2,3). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці добровільно не надає. На час розгляду справи діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою та перебувають на утриманні останньої (а.с.5). Позивачка [PERSON] в даний час працює головним спеціалістом відділу культури та туризму, але заробітної плати на утримання дітей не вистачає (а.с.6). Відповідач [PERSON] не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, інших непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач по справі [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини його заробітку, так як він є здоровим та працездатним чоловіком. Враховуючи, що в силу закону п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд з наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved