Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 22 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування позову посилається на те, що 18 липня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, посвідчений розпискою, яку відповідач написав власноруч. Відповідно до умов договору позики відповідач отримав від позивача позику в розмірі 100000,00 грн, які зобов'язався повернути до 01 січня 2018 року. Однак зобов'язання належним чином не виконав. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 100000,00 грн. заборгованості за договором позики та 1000,00 грн. судового збору. Позивач надав суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі , суд вважає за можливе ухвали рішення в підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 18 липня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики посвідчений розпискою, яку відповідач написав власноруч ( а с.7). Відповідно до розписки відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 100000,00 грн. та зобов'язався їх повернути в строк до 01 січня 2018 року. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав і станом на подачу позову до суду заборгованість складає\~\~100000,00 грн. \~ У відповідності зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. \~\~\~\~ Згідно з вимогами\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 629 ЦК України\~наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 100000,00 гривень за зазначеною розпискою підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується виданою позивачу розпискою, визначений розпискою строк для повернення позики закінчився, а наявність в позивача боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов'язань. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,то судові витрати у сумі 1000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved