Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У червні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 26 червня 2003 року. Позовну заяву мотивує тим, що сімейне життя між сторонами не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та постійні суперечки. Вказує, що з 2016 року шлюбні стосунки припинено, проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі (арк.спр.13). Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, просив строк на примирення не надавати (арк.спр.16). Процесуальні дії у справі 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26 червня 2003 року між сторонами [PERSON] (до\~реєстрації шлюбу\~-\~ [PERSON] )\~ та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб ( арк.спр.6). У сторін виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на відсутність добровільної згоди подружжя на розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, відповідач жодних заперечень проти розірвання шлюбу не висловив, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між ними припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved