Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Заявниця звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою, у якій просить суд встановити факт належності їй на праві власності земельної ділянки для будівництва житлового будинку площею 0.0800 га, що розташована в [ADDRESS], зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-050716, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 704 від 30.12.1996 р. В обґрунтування вимог зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Солоніцевської селищної ради народних депутатів за № 245 від 14.05.1995 року їй передано у приватну власність земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,08 га для індивідуального будівництва. В подальшому вказаній земельній ділянці було присвоєно адресу: [ADDRESS].Право власності на вищевказану земельну ділянку посвідчується Державним актом. Однак, в зазначеному акті вказано, що землю передано для «будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства».Така мета використання земельної ділянки не відповідає вказаній у рішенні виконавчого комітету Солоніцевської селищної ради народних депутатів, у якому зазначено, що земельна ділянка передана для індивідуального будівництва. Для виправлення такої помилки заявник звертався до Солоніцевської селищної ради Дергачівського району Харківської області та Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області . Однак йому було відмовлено у виправленні помилки, посилаючись на те, що Заявнику з даним питанням необхідно звернутись до відповідного районного суду міста Харкова . Заявниця в судовому засідання заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в заяві, просила вимоги задовольнити. Представники зацікавленої особи в судове засідання не з*явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд заяви без його участі, питання щодо задоволення вказаної заяви покладає на розсуд суду. За таких підстав та за згодою заявниці, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність представника зацікавленої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами: На підставі рішення виконавчого комітету Солоніцевської селищної ради народних депутатів за № 245 від 14.05.1995 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,08 га для індивідуального будівництва. Право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-050716, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 704 від 30.12.1996 р. Згідно із Постановою Верховної Ради України від 06.09.2012 року за № 5215-VІ «Про зміну і встановлення меж міста Харкова, Дергачівського і Харківського районів Харківської області» вказана земельна ділянка увійшла до нової межі міста Харкова. Відповідно до витягу з додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про зміну та впорядкування адрес земельних ділянок на території, що включена до меж міста Харкова» від 23.04.2014 р. № 1549/13,земельній ділянці розташованій за адресою: [ADDRESS] площею 0,08 га було присвоєно адресу: [ADDRESS]. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-050716, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 704 від 30.12.1996 р. земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,08 га передано для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Така мета використання земельної ділянки не відповідає вказаній у рішенні виконавчого комітету Солоніцевської селищної радинародних депутатів за № 245 від 14.05.1995, у якому зазначено, що земельна ділянка передана для індивідуального будівництва . Статтею 19 Земельного Кодексу України передбачені, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на певні категорії, в т.ч. на землі сільськогосподарського призначення та землі житлової та громадської забудови. Статтею 67 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року № 561-XII, що діяв на час здійснення реєстрації Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-050716, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 704 від 30.12.1996 р., передбачено, що громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Відповідно до ст. 48 Земельного Кодексу України, що діяв на момент передачі заявнику у власність земельної ділянки передбачалось, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування, зокрема,громадянам - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби. З огляду на наведене вище вбачається, що земельні ділянки надані для ведення особистого підсобного господарства та земельні ділянки надані для будівництва жилого будинку відносяться до різних категорій земель. Таким чином, у Державному акті на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-050716, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 704 від 30.12.1996 р., невірно вказано мету, призначення земельної ділянки, а саме: «будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства», замість вірного «будівництва житлового будинку». Для виправлення такої помилки [PERSON] звернулася до Солоніцевської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Однак у виправлені зазначеної помилки їй було відмовлено, що підтверджується листом від 22.08.2014 року за № 02-20/К-197. Крім того заявниця зверталася до Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області з вимогою про виправлення зазначеної вище помилки. Однак Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області також відмовило у виправленні помилки посилаючись на те, що відповідно до пункту 9 Прикінцевих Положень Закону України « Про державний земельний кадастр» передбачається,що державна реєстрація земельних ділянок з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась до 01 січня 2013 року. На теперішній час відсутні нормативно-правові акти на підставі яких можна отримати «новий» державний акт або внести зміни до виданих державних актів (лист від 28.11.2014 року за № 2689/07). Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не має можливості внести відповідні зміни до Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-050716, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 704 від 30.12.1996 р., або отримати новий державний акт на дану земельну ділянку. Встановлення юридичного факту належності [PERSON] на праві власності земельної ділянки для будівництва житлового будинку площею 0.0800 га, що розташована в [ADDRESS], зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серія ХР-10-00-050716, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 704 від 30.12.1996 р., необхідно для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Однак відсутність на теперішній час нормативно-правових актів ,за якими можливо отримати «новий» державний акт на право власності на землю або внести зміни до виданих раніше державних актів позбавляють її можливості присвоїти кадастровий номер земельній ділянці та використовувати земельну ділянку як об*єкт цивільних прав. На підставі викладеного ,

Outcome: approved