Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить ухвалити рішення про оголошення померлим чоловіка - [PERSON] [INFO] з 01.01.2011р. В обґрунтування вимоги зазначала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого в них народилось троє дітей: дочка [PERSON] 27.11.1984р. народження та сини [PERSON] 15.05.1977р. народження і [PERSON] 24.10.1987р. народження. У травні 1996р. чоловік після чергового скандалу пішов з дому, заявивши, що більше не повернеться та влаштує особисте життя. З цього часу, на протязі 14 років жодних відомостей про чоловіка в заявниці не було, матеріальної допомоги на утримання дітей він не надавав, виховувала їх сама. В грудні 2010р. вона від незнайомця, який не назвався, дізналася, що [PERSON], перебуваючи в Російській Федерації на заробітках, був учасником бійки, отримав тілесні ушкодження, від яких згодом помер. Де саме похований [PERSON] йому не відомо. Прочекавши пять років, в листопаді 2015р. вона звернулась в поліцію з клопотанням про розшук [PERSON] Останній був власником 1/5 частини двокімнатної квартири, розташованої в м.Моршин, вул.50-річчя УПА,4/63, в якій вони всі проживають, тому оголошення [PERSON] померлим необхідно для спадкування належної йому частини квартири. В судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали з вищенаведених мотивів, просили її задоволити. Представник зацікавленої особи Відділу РАЦС Стрийського району в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вирішив заяву за відсутності останнього на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши представлені докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до часткового задоволення з таких мотивів. Згідно з частинами 1 та 2 ст.18 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду. У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох народних засідателів, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді. Відповідно до п.3 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Частиною 4 даної норми Закону передбачено, що випадках, встановлених пунктом 3 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох народних засідателів. Відповідно до ст. 124 Конституції України в редакції, яка дії з 30.09.2016р., правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних. Стаття 127 Конституції України встановлює, що правосуддя здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних. Оскільки нова редакція Конституції України, яка дії з 30.09.2016р., не передбачає, що розгляд цивільних справ проводиться судом у складі одного судді і двох народних засідателів; Конституція України має найвищу юридичну силу і її норми є нормами прямої дії (ст.8 Конституції України), суд вважав, що розгляд даної справи слід здійснювати суддею одноособово. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч.3 даної норми, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження І-НМ № 440287 від 30.03.1984 р. (а.с.4). Відповідно до листа № 959 від 26.11.2015р. Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області заяву [PERSON] за фактом встановлення місця проживання [PERSON] розглянуто, проведеними пошуковими заходами місця його проживання не встановлено. З висновку від 23.11.2015р. по перевірці матеріалів ЖЄО №2015000089 від 10.11.2015р., затвердженого начальником Стрийського ВП ГУНП, вбачається, що проведеною перевіркою по обліках АІПС «Армор» та УІАЗ ГУ МВС України у Львівській області місце проживання [PERSON] не встановлено тому розгляд матеріалів перевірки за фактом встановлення місця його проживання припинено. З показань свідка [PERSON], наданих нею в судовому засіданні, вбачається, що вона є дружиною брата [PERSON], останній близько 20 років тому залишив сімю і відтоді про нього жодних відомоситей немає. Про обставини смерті останнього їй відомо зі слів заявниці. З показань свідка [PERSON] наданих нею в судовому засіданні вбачається, що вона працювала з заявницею та [PERSON] в санаторії,. Зі слів заявниці їй відомо, що останній виїхав на заробітки і там помер . З пояснень заявниці у суді, оголошення [PERSON]В померлим необхідне їй для реалізації свого права на спадкування. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підставна, оскільки за останнім відомим місцем проживання [PERSON] протягом більш як трьох років немає жодних відомостей про нього; місце його перебування невідоме; згідно оперативно-розшукових заходів жодної інформації не отримано, тому його слід оголосити померлим від дня набрання законної сили рішенням суду. Суд не знаходить підстав для визнання [PERSON] померлим з 01.01.2011р., оскільки заявницею не наведено фактів, а судом не здобуто доказів, які б дозволили визначити дату вірогідної смерті [PERSON] і оголосити його померлим з цієї дати. Стаття 47 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення.

Outcome: partial