Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Заявниця в особі свого представника звернулася до суду з заявою, посилаючись на те, що їй належить квартира [ADDRESS] , яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 квітня 2010 року, на її тодішнє ім`я [PERSON] , коли вона була громадянкою України. У 2014 році вона уклала шлюб, змінила прізвище на « [PERSON] » і на теперішній час являється громадянкою Японії . Необхідність встановлення факту належності договору купівлі-продажу виникла з метою розпоряджатися своєю власністю, але між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я, виникла невідповідність. Посилаючись на вказані обставини, просила встановити факт належності їй договору купівлі-продажу квартири, що розташована за вищевказаною адресою. Заявниця в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Сад Сумського району Сумської області народилася заявниця, яка на момент народження мала прізвище, ім`я, по-батькові « [PERSON] » (а.с.34). [INFO] громадянка України [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] придбала у ТОВ «ЖМ Груп» квартиру під [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.8). З виготовленого 27 листопада 2009 року технічного паспорту вбачається, що у власності [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] житловою площею 32,6 кв.м., загальною площею 64,6 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат (а.с.9,10). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП Сумське МБТІ від 28.05.2010 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбана на підставі договору купівлі-продажу ВМТ/463236 від 29.04.2010 року, посвідченого Сумською райдержнотконторою (а.с.11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів, 29.04.2010 року Сумською районною державною нотаріальною конторою здійснено правочин, а саме договір купівлі-продажу, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1-1328, реєстраційний № об`єкту у РПВН: 29604409, квартира, адреса: [ADDRESS] , Відчужувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖМ ГРУП», Набувач: [PERSON] (а.с.12). Крім того, з Реєстраційного посвідчення вбачається, що КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» посвідчує, що 2-х кімнатна квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] за № 8 зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посв. СРДНК від 29.04.2010 року, р. № 1-1328 і записано до реєстраційної книги № 3 за реєстром № 589 28.05.2010 року (а.с.13). 01 січня 2014 року заявниця уклала шлюб з громадянином Японії , змінила прізвище на « [PERSON] » і у 2018 році набула громадянство Японії , що підтверджується копією витягу з книги посімейного запису столичної префектури Токіо, міста Мітака (а.с.23-26). Відповідно до даних паспорта, виданого 12 березня 2018 року Міністерством закордонних справ Японії, прізвище та ім`я заявниці - « [PERSON] » (а.с.14,15). На теперішній час виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявниці, а саме паспортом громадянина Японії , де її прізвище та ім`я вказано « [PERSON] » та правовстановлюючим документом - договором купівлі-продажу, де її прізвище вказане як « [PERSON] ». Необхідність встановлення факту належності договору купівлі-продажу у заявниці виникла з метою розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що порушене право [PERSON] підлягає захисту шляхом встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме: договору купівлі - продажу квартири від 29.04.2010 року, посвідченого Сумською районною державною нотаріальною конторою. Та обставина, що Договір купівлі-продажу, зареєстрований на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] встановлено в судовому засіданні і не оспорюється сторонами. Наведені докази у своїй сукупності дають підстави вважати доведеним факт належності заявниці Договору купівлі-продажу квартири. На підставі викладеного та

Outcome: approved