Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

заявниця [PERSON] просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , - правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №018751 від 22.03.2000 року, де вона зазначена як « [PERSON] », покликаючись на те, що [PERSON] є померлою матір`ю заявниці, яка була власником земельної ділянки згідно вищезгаданого державного акту, де помилково вказані її ім`я та прізвище замість вірного - « [PERSON] ». Через вказану помилку заявниця не в змозі виготовити документацію на дану земельну ділянку, а тому просить подану заяву задовольнити. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, подавши до суду письмову заяву, в якій свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Головного управління Держземагенства у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечив, незважаючи на належне повідомлення судом про час і місце розгляду справи, заперечень на подану заяву від заінтересованої особи до суду не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2011. Заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та шлюб заявниці, копії яких долучені до справи. Однак у виданому на ім`я матері заявниці Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №018751 від 22.03.2000 року, матір помилково зазначена як « [PERSON] ». Згідно вказаного акту після смерті матері заявниці залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1305 га, розташована на території Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області. Зважаючи на те, що згідно довідки Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області №396 від 17.04.2019 слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] та « [PERSON] » одна і таж особа, іншої на території сільської ради не проживало, описана заявницею помилка в державному акті є очевидною, а тому суд вважає, що згаданий державний акт належить матері заявниці. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме Державний акт на право приватної власності на землю, не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявнику можливість реалізувати своє право на розпорядження земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved