Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що [PERSON], [INFO].н., помер [INFO]. в м. Донецьк, Донецької області України. В судовому засіданні заявниця пояснила, що померлий [PERSON] є її рідним братом. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в зоні проведення антитерористичної операції, на якій неможливо отримати медичний документ встановленого законодавством України зразка. Встановлення зазначеного факту необхідне для реєстрації смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про його смерть, з метою подальшого оформлення її спадкових прав. Просила задовольнити вимоги її заяви. В якості письмових доказів судом досліджені свідоцтво про народження [PERSON] та [PERSON] /а.с.9, 12/, паспорт громадянина України на ім'я [PERSON] /а.с. 5-7/ та [PERSON] /а.с.10-11/, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] /а.с.13/, свідоцтво про захоронення /а.с.14/, відмова у проведенні державної реєстрації смерті /а.с.4/, свідоцтво про смерть та інші. Заслухавши пояснення заявниці, яка за її згодою була допитана в якості свідка, дослідивши та оцінивши усі наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявниця є рідною сестрою померлого [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження останніх /а.с.9, 12/. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1908 від 30.06.2017р. /а.с.13/ та свідоцтва про смерть, виданого Будьоновським відділом ЗАЦС м. Донецька державної реєстраційної палати міністерства юстиції ДНР, брат заявниці - [PERSON] - помер [INFO]. в місті Донецьк Донецької області. Причиною смерті став набряк головного мозку, спричинений травмою. Відповідно до свідоцтва про поховання, видане ПП «РІТУАЛ», [PERSON] був похований в м. Донецьк. На підтвердження здійснення витрат, пов'язаних з похованням, заявницею надано суду відповідні розрахункові документи (товарний чек та розрахункова квитанція) /а.с.16-17/, що видані ФОП [PERSON]. 26.07.2017р. Черкаський районний ВДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області відмовило заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] /а.с.4/, через відсутність належного документу закладу охорони здоров'я, який підтверджує факт смерті. Отже для проведення реєстрації смерті [PERSON] необхідно встановити факт його смерті, оскільки він помер на території Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією і документи видані органами та установами, створеними в порядку не передбаченому законами України, є недійсними. Тому заявниця звернулась до суду з зазначеною заявою задля можливості в подальшому реалізувати право на спадкування після смерті брата. Згідно п.5 ч.2 ст.234 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч.1 ст.256 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як встановлено судом подія смерті [PERSON] відбулася [INFO]. на території м. Донецьк Донецької області, тобто частині України, яка відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015р. №252-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085 (із змінами згідно розпорядження КМУ від 05.05.2015р. №428-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», є тимчасово окупованою територією України. Згідно ст.9 Закону України №1207-VII від 15.04.2014р. «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, що підтверджують факт смерті [PERSON], видані органами, які діють на тимчасово окупованій території Донецької області і створені не відповідно до законодавства України, що підтверджується відбитками печаток. За таких обставин зазначені документи є недійсними та не можуть бути підставою для проведення державної реєстрації факту смерті [PERSON]. Разом з тим, згідно ч.4 ст.9 Закону №1207-VII встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Лоізіду проти Туреччини», «Кипр проти Туреччини»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Іласку та інші проти Молдови та Росії»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. В контексті цього не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений висновок у справі «Кипр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Отже, визначаючи наявність факту смерті [PERSON], суд вважає за можливе прийняти в якості доказів документи, які видані органами влади на тимчасово окупованій території України. З обставин справи вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для захисту майнових інтересів заявниці, забезпечення встановленого в Україні правового порядку регулювання правових наслідків смерті фізичної особи. Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], який народився [INFO].н., дійсно помер [INFO]. від набряку головного мозку, спричиненого травмою на території м. Донецьк Донецької області України, а тому вимоги заявниці підлягають до задоволення. Згідно ч.7 ст.235 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.4 ст.2571 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved