Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її дідуся [PERSON], [INFO], громадянина України, померлого 28 січня 2015 року у селі Митьково-Качкарі Новоазовського району Донецької області. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №5, виданим Новоазовським районним центром первинної медико-санітарної допомоги, довідкою про смерть №5 від 28 січня 2015 року, де вказана причина смерті [PERSON]: хронічне порушення мозкового кровообігу, церебральний атеросклероз, а також свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на території, тимчасово непідконтрольній Україні. При зверненні заявниці до Жовтневого районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть дідуся належного зразку, їй було відмовлено, оскільки нею для підтвердження факту смерті було предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, [PERSON] вимушена звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення її особистих та майнових прав. Заявниця не була присутня у судовому засіданні, у письмовій заяві, наданій суду просила задовольнити вимоги та розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВС №313727, виданого Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області 17 травня 2000 року, [PERSON] народилася 24 січня 1984 року у селі Митьково-Качкарі Новоазовського району Донецької області. Вона зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Зокрема, заявниця є онукою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії V-ІІО №460306, виданим 24 лютого 1984 року, а також свідоцтвом про народження батька останньої [PERSON], серії І-ЯР №483551, виданим 23 листопада 1956 року. Судом встановлено, що [PERSON] помер 28 січня 2015 року у селі Митьково-Качкарі Новоазовського району Донецької області, внаслідок хронічного порушення мозкового кровообігу, церебрального атеросклерозу, про що Новоазовським районним центром первинної медико-санітарної допомоги, розташованим на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, було видано лікарським свідоцтво про смерть №5, а також довідку про причину смерті №5 від 28 січня 2015 року. Вказані обставини відображені також у свідоцтві про смерть, виданому виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, на непідконтрольній території України 28 січня 2015 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, село Митьково-Качкарі Новоазовського району Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з цим, заявниця звернулась до Жовтневого районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом №410/15.2-06-116 від 19.07.2016 року щодо розяснення порядку реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] було повідомлено, що реєстрацію смерті її родича за предявленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved