Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КР № 036650 їй належить земельна ділянка № 203, площею 5,94 га, кадастровий номер 3523682600:02:000:0154, розташована на території Мартенівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. 04 березня 2007 року вона уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з ПОП ім. Гагаріна строком на 10 років. На даний час виникла необхідність поновити даний договір на новий строк, однак розбіжність у написання її прізвища у державному акті на право приватної власності на землю, яке помилково зазначено як «Кузьомкина», тобто через букву « и » та не відповідає паспортним даним, де прізвище зазначено як «Кузьомкіна» перешкоджає укладенню нового договору та реалізації права розпорядження її майном. При зверненні до органу, який видав державний акт - Мартинівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області щодо внесення виправлень до прізвища їй було відмовлено. Виправити розбіжності у державному акті на даний час неможливо, усунути дані суперечності можливо не інакше, як у судовому порядку. Факт належності їй державного акта підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження, посвідченням інваліда дитинства ІІ групи, довідкою сільської ради. Враховуючи те, що вона не може підтвердити даний юридичний факт в позасудовому порядку, а його встановлення потрібно їй для укладення (поновлення) договору оренди земельної ділянки, а тому вона змушена звертатись до суду із даною заявою. Просила встановити факт, що має юридичне значення, про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР № 036650, виданий Мартинівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області 11 травня 2001 року на імя [PERSON] належить [PERSON], [INFO], уродженці [INFO]. Заявниця в судове засідання не зявилась, але разом з тим в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності, у звязку з поганим станом здоровя, викликаним інвалідністю та похилим віком. Представник заінтересованої особи Мартинівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судовому в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає, що справу можливо розглянути без участі заявниці та представника заінтересованої особи. Представник заявниці в судовому засіданні просив заяву задовольнити в повному обсязі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні суду пояснили, що вони знайомі з заявницею. Їм відомо, що заявниця отримала державний акт на право приватної власності на землю. Також підтвердили той факт, що в державному акті неправильно вказано прізвище заявниці, про, що вона їм при зустрічах неодноразово наголошувала. Заслухавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено, відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, [PERSON] народилась 27 жовтня 1941 року /а.с.10/. З світлокопії паспорта серії ЕА 865619, вбачається, що правильно прізвище та імя по батькові заявниці [PERSON] /а.с.3/. Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КР 036650 виданий на імя [PERSON] /а.с.5/. Відповідно до довідки виданої Мартинівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області від 07.09.2016 року № 277, внести виправлення до державного акта на право приватної власності на землю виданого Мартинівською сільською радою 11.05.2001 року, серії І-КР № 036650 на імя [PERSON] неможливо /а.с.11/. Згідно довідки виданої Мартинівською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області від 07.09.2016 року № 276, [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] є однією і тією ж особою /а.с.12/. Приймаючи те, що при видачі зазначеного державного акту, органи місцевого самоврядування допустили помилку в написанні прізвища заявниці, яку не можливо усунути в позасудовому порядку і дана помилка у зазначеному акті перешкоджає останній вільно розпоряджатись зазначеним майном, а тому на думку суду є всі правові підстави для задоволення заяви. Приймаючи до уваги вищевикладене та показання свідків суд приходить до висновку, що зазначений вище державний акт належить заявниці. Встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю потрібно заявниці для розпорядження належним їй майном. На підставі наведеного, та

Outcome: approved