Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні [PERSON] з жовтня 1997 року і до дня його смерті [INFO] в [ADDRESS] . Мотивує свої вимоги тим, що вона була зареєстрована і проживала в одному будинку із спадкодавцем, так як була його рідною тіткою, сім`ї у неї не було і коли досягла 73 роки потребувала стороннього догляду, хворіла, самостійно ходити не могла, будинок в якому раніше проживала перебував в аварійному стані, а [PERSON] був працездатний у молодому віці, працював в КСП «Зоря», а також на будівництві у приватних осіб, матеріально був забезпечений вище середнього рівня. Заявниця станом 01 січня 2001 року отримувала мінімальну пенсію, тому фактично перебувала на утриманні [PERSON] починаючи з жовтня 1997 року до його смерті [INFO] . Спадкодавець за життя отримав державний акт серії Р1 №804215 на право приватної власності на земельну ділянку. Заявниця увійшла до числа спадкоємців за законом, будучи непрацездатною особою, що перебувала на утриманні померлого [PERSON] , не менше одного року до його смерті. Спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, інших осіб, які б прийняли спадщину немає. Утім реалізувати свої спадкові права позбавлена можливості, так як відсутні документи на підтвердження факту її перебування на утриманні у спадкодавця, як непрацездатної особи, що стало підставою для відмови нотаріуса та звернення до суду із даною заявою. 20 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Борсуківська сільська рада Новоушицького району Хмельницької областів судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 07 листопада 2019 року (а.с.8). Копією випису про народження №8 від 07 серпня 1924 року, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 листопада 2019 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 07 листопада 2019 року, копією даних з книги реєстрації актів про народження підтверджується те, що [PERSON] є племінником [PERSON] (а.с.7, 9, 10, 13, 14). Згідно із довідками виданими Борсуківською сільською радою Новоушицького району № 445, 446 від 06 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] , будучи рідною тіткою по лінії батька [PERSON] , у віці 73 роки проживала одиноко, хворіла, потребувала стороннього догляду, тому з жовтня 1997 року фактично проживала у будинку [PERSON] в [ADDRESS] , та перебула на його утриманні (а.с.17, 18). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №804215 від 23 січня 2002 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,36 га., що розташована на території Борсуківської сільської ради Новоушицького району (а.с.12). Заявниці, як спадкоємцю за законом, відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на майно, у зв`язку з тим, що вона не може довести факт перебування на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.22) Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Кохан О.В., спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. За приписами ст.531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцем тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Як зазначив ВСУ у Аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (2012 рік), на підставі п.2 ч.1 ст.256 ЦПК може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію, тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, згідно з довідками виданими Борсуківською сільською радою Новоушицького району №444 від 06 листопада 2019 року, №512 від 06 грудня 2019 року [PERSON] проводила похорон племінника [PERSON] , який помер [INFO] . А після смерті останнього вступила в управління та розпорядження спадковим майном, здійснювала догляд за спадковим майном (а.с.15, 16). Суд критично ставиться до інформації зазначеної у вказаних довідках, оскільки із змісту заяви [PERSON] вбачається, що вона під час проживання із [PERSON] потребувала стороннього догляду, хворіла, самостійно ходити не могла. Тобто, вказана інформація у досліджених довідках суперечить обставинам, якими заявниця обґрунтовує заявлені вимоги. Більше того, жоден із наданих суду доказів не підтверджує посилання заявниці, щодо реєстрації в одному будинку разом із спадкодавцем. Також, в доданих до заяви документах відсутні дані на підтвердження проблем із здоров`ям, що зумовлювали б потребу в сторонньому догляді, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , а заявниця звернулась до суду 19 грудня 2019 року. Відповідно до архівної довідки від 19 листопада 2019 року №1584 [PERSON] протягом 1987 - 2000 року працював різноробочим в колгоспі «ім.Тімірязєва», КСП «Зоря», СТОВ «Зоря» с.Садове, у 1997 році [PERSON] отримав 324 грн., у 1998 році - 372 грн., у 1999 році - 256 грн., у 2000 році - 128 грн. При встановленій законодавчо мінімальній заробітній платі на місяць у 1998 році - 55 грн., у 1999 році - 74 грн., 2000 році - 90 грн. Із дослідженої довідки вбачається, що [PERSON] за час роботи на вказаному підприємстві кожного року отримував не сталу, мінливу заробітну плату і яку необхідно розділяти на увесь відпрацьований рік, тобто на дванадцять місяців. Більше того, за 2001 - 2003 роки відомостей про офіційне працевлаштування [PERSON] та отримання доходів суду не надано. Також, суду не надано достатніх та допустимих доказі на підтвердження того, що [PERSON] працював на будівництві у приватних осіб та був матеріально забезпечений на рівні вище середнього. Між іншим заявницею не представлено суду даних про розмір своєї пенсії за 1997 - 2003 роки. Письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] від 10 грудня 2019 року (а.с.25 - 28), які надані заявницею до заяви, суд до уваги не бере, так як зазначені свідки не були допитані у судовому засіданні та не підтвердили надані ними раніше письмові показання. За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність факту утримання [PERSON] заявниці, тобто того, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявниці допомога з боку [PERSON] . Таким чином, заявниця не довела факт перебування на утриманні [PERSON] з жовтня 1997 року і до дня його смерті [INFO] . Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed