Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка склала заповіт 14 вересня 2000 року, який посвідчено Щорською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області. Проте при зверненні до нотаріуса виявилися певні невідповідності у заповіті її імені та прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] » згідно її паспортним даним. Тому просить встановити факт належності їй заповіту, складеного 14 вересня 2000 року, який посвідчено Щорською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області. Заінтересована особа - приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу згідно заяви просить розглянути справу без її участі. Заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] згідно заяв не заперечують, що [PERSON] має право на свою частку, та є рідною донькою померлої [PERSON] . Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, дійшов наступного. [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка склала заповіт 14 вересня 2000 року, який посвідчено Щорською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області. Однак, звернувшись до нотаріуса у заповіті виявилися певні невідповідності у заповіті імені та прізвища заявниці « [PERSON] » замість « [PERSON] » згідно паспортним даним. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення відповідно до ст.351 ЦПКфакту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 статті 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу Українисуди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявник має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Приймаючи до уваги вищезазначене, те, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved