Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та в її обґрунтування вказала про те, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно позивачці - [PERSON]. Спадкодавець була людиною похилого віку, за станом здоров'я потребувала догляду та допомоги, тому заявниця, як єдина особа, яка піклувалася про [PERSON], переїхала до неї в будинок, де останній час проживала разом із спадкодавцем, при цьому сама була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS]. До самої смерті спадкодавця заявниця доглядала за нею, прибирала у будинку та на подвір'ї, готувала їжу, прала білизну, стежила за її здоров'ям, купувала необхідні ліки та продукти харчування. Після смерті [PERSON], заявниця, як єдина спадкоємиця, в установлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини бо вважала, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. Але на даний час нотаріус не може видати заявниці свідоцтво про право на спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] вона була зареєстрована із спадкодавцем за різними адресами. Також, нотаріус не може винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки після смерті спадкодавця спадкова справа не відкривалася, тому підстави для вчинення відповідної нотаріальної дії не виникло. Таким чином, заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, щоб мати змогу отримати спадщину, як це передбачено законом. У судове засідання заявниця не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. У судове засідання заінтересована особа - представник Першої Сумської державної нотаріальної контори не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом було встановлено, що 22.08.2014року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 25.08.2014 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 1155. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Виносум М.Є., відповідно до якого заповіла все своє майно позивачці - [PERSON]. З довідки № 3880 від 13.04.2016 року, виданої управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, вбачається, що [PERSON], 1988 року народження, дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], 1933 року народження, дійсно була зареєстрована за адресою: м. [ADDRESS], з 18.02.1973 року по день смерті ( [INFO] року), на момент смерті була зареєстрована одна. [PERSON] була людиною похилого віку, за станом здоров'я потребувала догляду та допомоги, тому заявниця, якапіклувалася про [PERSON], переїхала до неї в будинок, де останній час проживала разом із спадкодавцем, при цьому сама була зареєстрована за іншою адресою: [ADDRESS]. До самої смерті [PERSON] заявниця здійснювала догляд за нею, прибирала у будинку та на подвір'ї, готувала їжу, прала білизну, стежила за її здоров'ям, купувала необхідні ліки та продукти харчування. Після смерті [PERSON] заявниця в установлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо вважала, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. 16.05.2016 року заявниця звернулася до приватного нотаріусу Сумського районного нотаріального округу з проханням оформити за зареєструвати заяву про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] Однак отримала відмову через те, що нею був пропущений шестимісячний строк, встановлений законом, для прийняття спадщини. Крім того, їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або про встановлення факту постійного проживання разом з померлою на час відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому ст. 2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи з спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними. документами, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, давши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved