Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у 2000 році познайомилась із [PERSON], [INFO], з яким у подальшому, починаючи з грудня 2000 року вони стали проживати разом у його квартирі [ADDRESS]. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.10.2013 року, виданого відповідно до розпорядження від 22.10.2013 року №7/46-13 Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради. [INFO] року [PERSON] помер, актовий запис №364. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] . Через відсутність підтвердження родинних відносин із померлим [INFO] року спадкодавцем [PERSON], заявниця була позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] року [PERSON]. Оскільки інших спадкоємців у [PERSON] немає, а заявниця проживала разом із [PERSON] однією сім'єю, як чоловік і жінка, вела спільне господарство, була пов'язана спільним побутом та мала взаємні права та обов'язки, займалась похованням свого цивільного чоловіка, тому просила суд встановити факт проживання однією сім'єю із [PERSON] у період з грудня 2000 року по день його смерті - [INFO] року. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з'явилась, заявлені вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Раніше наданими у судовому засіданні від 20.08.2018 року поясненнями зазначила, що у 2000 році познайомилась із [PERSON], [INFO]. Із грудня 2000 року стала проживати з ним разом у квартирі за адресою: [ADDRESS], що належала [PERSON] на праві власності згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 22.10.2013 року, виданим відповідно до розпорядження від 22.10.2013 року № 7/46-13 Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради. [INFO] року [PERSON] помер, актовий запис № 364. Після смерті [PERSON] заявниця повність понесла витрати на поховання, отримала свідоцтво про смерть, актовий запис 364 від 02.04.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS], однак свідоцтва про спадщину після спадкодавця [PERSON] заявниця не отримала, через відсутність підтвердження родинних відносин із померлим [INFO] року спадкодавцем [PERSON]. Оскільки інших спадкоємців у [PERSON] немає, на протязі періоду з грудня 2000 року по день смерті [PERSON] заявниця проживала разом із [PERSON] однією сім'єю, як чоловік і жінка, вела спільне господарство, була пов'язана спільним побутом та мала взаємні права та обов'язки, тому просила суд встановити факт її проживання однією сім'єю із [PERSON] у період з грудня 2000 року по [INFO] року. Представник заінтересованої особи Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, проти заявлених вимог не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. Вислухавши пояснення заявниці, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з грудня 2000 року [PERSON] стала проживати разом з [PERSON] у його квартирі [ADDRESS], яка належала йому на праві власності згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 22.10.2013 року, виданим відповідно до розпорядження від 22.10.2013 року №7/46-13 Управління житлового господарства Дніпровської міської ради. Дані обставини також підтверджується актом про спільне проживання однією сім'єю та ведення сумісного господарства від 26.04.2018 року, складеним сусідами [PERSON], [PERSON], що мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.24), довідкою від 29.05.2018 року, виданою ОСББ «Південний-45» (а.с.11), відповідно до яких зазначено, що заявниця [PERSON] дійсно проживала однією сім'єю з [PERSON] у період з 2000 року по 2018 рік за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). [INFO] року [PERSON] помер, актовий запис № 364. Заявниця приймала участь у похованні померлого [INFO] року [PERSON], що підтверджується рахунком-замовленням №116 від [INFO] року (а.с.18), виданим ФОП [PERSON] на суму 2 780,00 гривень, що була витрачена заявницею на погребний набір, вінки, труну та інші речі необхідні для поховання, чеком б/н від 25.03.2018 року (а.с.19) на суму 5 330,00 гривень, сплачених за ритуальні послуги, накладною від 25.03.2018 року б/н (а.с.20) на суму 2 550,00 гривень, витрачених на автотранспортні послуги під час поховання. Також факт проживання однією сім'єю в ході судового розгляду суду підтвердила свідок [PERSON], яка зазначила, що сім'ю [PERSON] знає, оскільки проживала із ним по сусідству. Підтвердила, що з 2000 року її сусід [PERSON] почав проживати разом із [PERSON], вів спільне господарство із заявницею. Вважала їх чоловіком та жінкою, оскільки вони проживали однією сім'єю, а після смерті [PERSON] [PERSON] повністю взяла на себе всі витрати на поховання свого чоловіка. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS]. Заявниця звернулась до Восьмої Дніпровської державна нотаріальна контора із заявою від 06.07.2018 року про прийняття спадщини, що підтверджується інформацією з Спадкового реєстру №52518754 від 06.07.2018 року та матеріалами спадкової справи №350/2018 (а.с.46). Через відсутність підтвердження родинних відносин із померлим [INFO] року спадкодавцем [PERSON], заявниця свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] року [PERSON] не отримала. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем одною сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. За ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Роз'ясненням Постановою Пленуму Верховного суду від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» згідно п. 21, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що в ході судового розгляду повністю знайшов своє підтвердження факт проживання однією сім'єю, визнання якого заявлено заявницею, та вважає за необхідне встановити факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], [INFO], померлим [INFO] року однією сім'єю в період з грудня 2000 року по день смерті - [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved