Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її вітчима [PERSON], [INFO], громадянина України. Зазначила, що останній був зареєстрований у місті Донецьку, однак у звязку з проведенням антитерористичної операції на вказаній території отримав статус тимчасово переміщеної особи та тимчасово мешкав у місті Маріуполі по проспекту Металургів, 189-28. У грудні 2015 року він вирішив поїхати до міста Макіївка задля того, щоб відвідати близьких, однак йому стало погано. 13 грудня 2015 року, знаходячись у Кіровському районі міста Макіївка Донецької області в Україні, [PERSON] помер. У лікарському свідоцтві про смерть №626 від 14 грудня 2015 року вказана, що причиною смерті є ішемічна хвороба серця, хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіоскрелоз H2Б, гіпертонічна хвороба. У січні 2016 року заявниця звернулася до Жовтневого відділу державної РАЦС ММУЮ у Донецькій області для реєстрації смерті, однак їй було відмовлено, оскільки за предявленими документами, виданими на тимчасово окупованій території, провести це неможливо. У звязку з цим, [PERSON] була вимушена звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці. Заявниця не була присутня у судовому засіданні, у письмовій заяві, наданій суду просила задовольнити вимоги та розглянути справу за її відсутності. Представник Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції просив розглянути вказану справу за його відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВВ227626, виданим Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народився 25 травня 1938 у с.Гайворон Бахмачського району Чернігівської області. Згідно довідки УСЗН Жовтневого району Маріупольської міської ради №1412009261 від 21 січня 2015 року він знаходився на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України з місця постійного проживання: [INFO] до міста Маріуполя, контактна адреса проспект Металургів, 189-28в подальшому місце перебування зареєстровано за адресою: [INFO]. 22 серпня 2015 року [PERSON] видав нотаріально посвідчену довіреність, зареєстровану приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №659, про право здійснення [PERSON] та [PERSON] від його імені правочинів. 13 грудня 2015 року [PERSON] помер у Кіровському районі міста Макіївка Донецької області в Україні, про що Центром медико-санітарної допомоги №3 міста Макіївки було видано лікарське свідоцтво про смерть №626 від 14 грудня 2015 року, де вказана причина смерті - ішемічна хвороба серця, хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіоскрелоз H2Б, гіпертонічна хвороба. Відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, місто Макіївка входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, у січні 2016 року [PERSON] звернулася до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області з метою реєстрації смерті її вітчима. Однак, листом №32/4.2-06-113 від 14.01.2016 року щодо розяснення порядку реєстрації актів цивільного стану, заявниці було повідомлено про неможливість це здійснити за предявленими документами та рекомендовано звернутися до суду. За положеннями ч. 2, 3\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану [PERSON] заяву про встановлення факту смерті.

Outcome: approved