Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із даною заявою, в якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON], [INFO] у м. Луганськ, у матері [PERSON], [INFO], громадянки України. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що [INFO] у неї народилась донька. На підтвердження цього їй було видано медичне свідоцтво про народження № 219 від [INFO]. 21 квітня 2017 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий закладом на тимчасово непідконтрольній Україні території, він є недійним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Таким чином, провести реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини неможливо, оскільки факт народження відбувся на непідконтрольній Україні території, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». З огляду на викладене та наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України, та з метою захисту її прав і свобод, вона була змушена звернутися із даною заявою про встановлення факту народження дитини. В судове засідання заявниця не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає по наступним підставам. Так, в заяві зазначено, що [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON]. На підтвердження даних обставин, заявницею надано копії наступних документів: паспорта громадянина України [PERSON], картки фізичної особи-платника податків; копій медичної документації із пологового будинку, пологового відділення лікарні. Заявниця вказала, що вона звернулася до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою щодо реєстрації народження дитини, але їй 21 квітня 2017 року за № 39/17.29-63 було відмовлено, оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий закладом на тимчасово непідконтрольній Україні території, він є недійним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У зв'язку з чим, вона звернулася до суду з даною заявою та просила встановити факт народження дитини. При цьому, оригінал чи копія медичного свідоцтва про народження № 219 від [INFO], на яке посилається заявниця, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Разом з тим, суду не надані оригінали документів, на які посилається заявниця в своїй заяві, як на підстави для задоволення її вимог, які необхідні для встановлення судом дійсних обставин справи. При цьому, заявницею взагалі не надано навіть копії основного документу, який би міг підтверджувати факт народження дитини, а саме медичного свідоцтва про народження № 219 від [INFO], на яке посилається заявниця у своїй заяві. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, суд позбавлений можливості витребувати такі документи, оскільки заявниця в судове засідання не з'явилася, знаходиться на тимчасово не підконтрольній Україні території. Тому, заявницею не доведені суду належними та допустимими доказами факти, які викладені нею в її заяві. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає необхідним відмовити заявниці в задоволенні її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed