Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Заявниця вказує на те, що відповідно до даних її паспорта вона народилвсь 29 березня 1943 року в селі Гуляй Польськ Щорсівського району Дніпропетровської області. 19 квітня 2003 року їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON]. Причиною звернення до суду послужила та обставина, що на даний час вона не має змоги належним чином використовувати своє право щодо користування вказаною вище земельною ділянкою через розбіжності у написанні її по батькові. Окрім цього на даний час державні акти на право власності на земельну ділянку відмінені і виготовлення дублікату такого акту не можливо. Враховуючи вище викладене заявниця просить суд ухвалити рішення про встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий на імя [PERSON]. Представник заявниці в судове засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву у якій заявлені вимоги своєї довірительки підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності. Представник Стрижівської сільської ради в судове засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, справу просить розглядати у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 29 березня 1943 року народилась [PERSON], свідоцтво серії І-ТП № 298571, актовий запис № 35. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно паспорта громадянина України ВМ 659644 заявниця значиться як [PERSON], [INFO], місце приписки село Старий Любар, Любарського району Житомирської області. 27 серпня 1961 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, свідоцтво серії ІІІ-УР № 065450, актовий запис № 34. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена кооперативного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖТ-6 № 007686 виданого Стрижівською сільською радою 12 лютого 2007 року [PERSON] має право на пайовий фонд майна ПСП «Світанок». Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 056798 власником земельної ділянки розміром 3,5179 га., кадастровий номер № 1823186600:01:000:0031, яка розташована в с. Старий Любар Любарського району значиться [PERSON]. Згідно довідки Стрижівської сільської ради Любарського району № 183 від 05.02.2018 року, [PERSON] рахується у списках розпаювання земель бувшого КСП «Світанок» с. Старий Любар та отримала у власність земельну ділянку розміром 3,52 га., кадастровий номер № 1823186600:01:000:0031. Згідно довідки Стрижівської сільської ради Любарського району № 185 від 05.02.2018 року, [PERSON] та [PERSON] являються однією і тією ж особою. Як вбачається із експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертих № 056/117-ml від 12 березня 2018 року, з урахуванням зазначеного імені по батькові ЛАВРЕНТІЇВНА та ЛАВРІВНА попри розбіжності в документах наданих на експертизу, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підстав досліджених вище документів та матеріалів справи вбачається, що дійсно наявні розбіжності у написанні по батькові заявниці у різних документах, але в той же час із цих же матеріалів вбачається, що це є одна і таж особа, а вказані розбірності виникли внаслідок помилкового зазначення по-батькові заявниці у різних документах. Саме тому, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тобто державного акта заявниці необхідно для реалізації свого права на розпорядження своїм майном, враховуючи те, що у матеріалах справи наявна достатня кількість доказів, що підтверджують даний факт, то суд приходить до висновку, що заявлені вимого підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved