Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що трудова книжка серії БТ-1 №6056564, заведена на [PERSON] фактично належить [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заяви зазначила, що на даний час вона має право на призначення тимчасової соціальної допомоги. Для отримання довідки про її загальний трудовий стаж вона звернулась із заявою до Бережанського об»єднаного управління Пенсійного фонду України. На дану заяву їй надано відповідь, з якої вбачається, що при розгляді її документів встановлено розбіжності у записах її прізвища в трудовій книжці та паспорті громадянина України, а також що в трудовій книжці відсутня печатка організації, яка вперше заповнила трудову книжку, ці розбіжності є перешкодою для обчислення позивачці загального трудового стажу. Рекомендовано звернутися до суду для усунення даних розбіжностей. У підготовчому судовому засіданні у своєму вступному слові представник заявниці [PERSON] дав пояснення, аналогічні змісту поданої заяви. Окрім цього зазначив, що при заповненні трудової книжки усі записи на її титульній сторінці проводились на російській мові прізвище вказане «Довжинская», де в подальшому здійснено переклад на українську мову та зазначено прізвище заявниці «Довжинська». У вступному слові заявниця [PERSON] вимоги, викладені в заяві підтримала. Також пояснила, що її прізвище з народження «Нараївська». 14 жовтня 1979 року вона вступила в шлюб і змінила прізвище на «Климчук», однак свій паспорт не встигла змінити, так як незадовго (у 1981 році) такий шлюб розірвала. Трудову діяльність вона розпочала у 1982 році в м.Бережани на овочесушильному заводі. В трудовій книжці її прізвище вказано, як дівоче, «Нараевская»; потім вона працювала на склозаводі та маслозаводі в м.Бережани Тернопільської області. Згодом вдруге вийшла заміж і змінила прізвище на «Довжинська», яке вписане у її трудову книжку. У підготовче судове засідання представник заінтересованої особи Бережанського обєднаного УПФ Тернопільської області не зявився. Подав на розгляд суду відзив на заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності. З приводу задоволення заяви заперечень немає. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці та її представника, взявши до уваги відзив на заяву представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявниці є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім»ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявниця народилася 06 жовтня 1959 року у місті Бережани Тернопільської області і її родинне прізвище «Нараївська». Трудову діяльність заявниця розпочала з 15 жовтня 1982 у Бережанському овочесушильному заводі. 15 березня 1985 року заявниця уклала шлюб і змінила прізвище на «Довжинська». При заповненні трудової книжки серії БТ-1 №6056564 прізвища заявниці були записані російською мовою «Нараевская», «Довжинская». У зв»язку із чим виникли розбіжності у написанні прізвища заявниці у її паспорті, свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження та зазначеній трудовій книжці. Задля отримання тимчасової соціальної допомоги заявниця звернулась до Бережанського об»єднаного управління Пенсійного фонду України, однак їй надано відповідь із якої вбачається, що невідповідність записів прізвища та відсутність печатки у її трудовій книжці унеможливлюють підрахунок її загального трудового стажу та отримання відповідної соціальної допомоги. Допитані під присягою у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони працювали разом із заявницею на Бережанському склозаводі, нетривалий час (близько одного місяця) працювали разом в гарячому цеху, часто зустрічалися. Зазначили, що знають, що дівоче прізвище заявниці «Нараївська», вона була одружена з чоловіком на прізвище «Климчук», прізвище позивачки після одруження з другим чоловіком змінилося на «Довжинська». Суд також приймає до уваги й позицію заінтересованої особи щодо відсутності заперечень для задоволення заяви [PERSON]. і вважає, що така позиція не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд вважає доведеним той факт, що трудова книжка, заведена на ім»я «Нараевская (Довжинская) Галина Ярославовна» фактично належить [PERSON], як одній і тій самій особі. У цьому суд переконали пояснення заявниці та її представника, покази допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини, на які посилається заявниця, та інші, досліджені в судовому засіданні письмові докази по справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved