Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду 04.05.2016р. з заявою, в якій зазначила, що за договором купівлі-продажу нею була придбана квартира за адресою: [ADDRESS]. Проте в договорі її прізвище зазначено як «[PERSON]», тоді як за паспортом вона «[PERSON]». Розбіжність в написанні її прізвища у договорі фактично унеможливлює нею проведення державної реєстрації права власності через відсутність належного правовстановлюючого документу, а тому вона просить суд встановити факт належності їй зазначеного договору купівлі-продажу. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги в повному обсязі. Представник заявниці - [PERSON] - також підтримав вимоги заяви і пояснив, що на теперішній час заявниця позбавлена можливості в належний спосіб провести державну реєстрацію свого права власності. Розбіжність в написанні прізвища заявниця ймовірно виникла через те, що на момент укладання договору в неї був паспорт «радянського» зразку російською мовою, а тому могла бути допущена помилка при перекладі прізвища на українську мову. Зауважив, що у 1998р. заявницею було проведено у встановленому на той час порядку реєстрацію її права власності і під час реєстрації її прізвище було зазначено як «[PERSON]». На теперішній час заявницею оформлюються документи щодо переведення об'єкту нерухомості з житлового в нежитловий фонд, що потребує повної перереєстрації всіх документів, але через розбіжність в написанні її прізвища вона фактично позбавлена правовстановлюючого документу на підтвердження її права власності на квартиру. Просив задовольнити вимоги заяви. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновків, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.11.1998р. приватним нотаріусом Довгань О.Я. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. Покупцем за договором зазначена фізична особа з повним прізвищем - [PERSON], ім'я та по батькові - [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS] 17.01.1998р. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано у Черкаському бюро технічної інвентаризації за фізичною особою з прізвищем - [PERSON], ім'я та по батькові - [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються відповідним договором /а.с.6/. Згідно копії технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS], - власником квартири є фізична особа повне ім'я якої зазначене як [PERSON] /а.с.7-8/. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 07.12.2000р., повне ім'я заявниці зазначене як [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 03.04.1993р. /а.с.4/. Заявниця стверджує, що це саме вона є покупцем за договором купівлі-продажу квартири від 12.11.1998р., але у зв'язку із розбіжностями в написанні прізвища вона позбавлена можливості провести державну реєстрацію права власності на квартиру. Таким чином, фактично є порушення права заявника на проведення державної реєстрації права власності. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті розглядаються судом в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу квартири від 12.11.1998р., який є предметом судового розгляду, був складений в той час, коли покупець був документований іншим паспортом. Як вбачається з матеріалів справи прізвище заявниці є [PERSON], що російською мовою транслітерується як «[PERSON]». Натомість як вбачається зі змісту самого договору він стосується покупця - фізичної особи ім'я, по батькові та адреса проживання якої збігаються з даними заявниці. Крім того, реєстрація договору купівлі-продажу в Черкаському БТІ проведена 17.01.1998р. на ім'я заявниці. Таким чином, враховуючи зміст досліджених у судовому засіданні документів у суду не виникає сумнівів щодо того, що [PERSON], яка зазначена покупцем в договорі купівлі-продажу від 12.11.1998р., та [PERSON], яка є заявницею, це одна й та сама особа. Відповідно до ст.294 Цивільного кодексу України фізична особа має право на ім'я. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Проте чинне законодавство не передбачає можливості виправлення помилок в документів, який потребує підпису особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, а тому нотаріус Довгань О.Я. не може внести виправлення до договору купівлі-продажу від 12.11.1998р. про що повідомлено заявницю /а.с.16/. Тож суд вважає доведеним існування та правомірність факту належності договору купівлі-продажу від 12.11.1998р. заявниці, а тому з метою усунення перешкод у реалізації нею прав власника майна, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог заявника. Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved