Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого батька [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви, заявниця посилається на наступні обставини. Так,\~ [PERSON] \~є її\~батьком.\~Вона є потерпілою в кримінальному провадженні № 42021052630000018 з попередньою кваліфікацією ст. 1261 КК України, яке розслідуються СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області. З 2017 року батько заявниці [PERSON] системно вчиняє відносно неї побої та мордування. Після смерті матері заявниці в 2014 році, її батько став системно вчиняти фізичне та психологічне насильство. З 2017 року побої та мордування став застосовувати щонайменше один раз на тиждень, а останній рік щодня вона отримувала принаймні один удар в голову долонею або кулаком, з принизливими коментарями. У моменти відчаю для привернення уваги до проблеми заявниця різала собі руки (у 2016-2017 роках 10 разів). Дії батька заявниці призводили до її фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати бажання жити, постійного емоційного напруження, залежності та погіршення якості життя. На підставі викладеного, заявниця просить: Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] терміном на 6 (шість) місяців: 1)заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати за місцем проживання [PERSON] [INFO] ., а саме за адресою [ADDRESS] ; 2)заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати за місцем навчанням малолітньої доньки [PERSON] [INFO] - Волноваська ЗОШ № 4; 3)заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань 500 метрів за місцем проживання, у будь-яких громадських місцях до [PERSON] [INFO] .,; 4)заборонити [PERSON] , [INFO] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] [INFO] ., або контактувати з нею через інші засоби. Заявниця в судове засідання не прибула. Про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заінтересована особа [PERSON] надав суду заяву у якій пояснив, що дійсно між ним та його донькою [PERSON] існує конфлікт. Проти винесення відносно нього обмежувального припису не заперечує. Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~народження [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2021 року, [PERSON] \~звернулася до\~Волноваського \~ВП ГУНП\~в Донецькій\~області із\~заявою про\~вчинення відносно\~неї домашнього\~насильства її\~батьком [PERSON] 03.09.2021 року, Волноваським ВП ГУНП в Донецькій області відкрито кримінальне провадження № 42021052630000018 з попередньою кваліфікацією ст. 1261 КК\~України відносно\~ [PERSON] . Правові підстави ухваленого рішення. Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України Про запобіганню та протидію домашньому насильству (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до положень статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником, батьками та іншими законними представниками дитини, у випадках, визначених Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству (пункти 1, 3 статті 350-2 ЦПК України). Стаття 1 Закону № 2229-VIII визначає, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною другою статті 3 Закону № 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника (пункт 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII). Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частини 2, 3 статті 26 Закону № 2229-VIII). Європейський суд по правам людини попередньо розглядав проблему домашнього насильства відповідно до статей 2, 3, 8 та 14 Конвенції (див., зокрема, рішення в справі Талпіс проти Італії (Talpis v. Italy), No 41237/14, п. 100, від 2 березня 2017 року). У всіх цих справах Суд встановив, що згідно з Конвенцією, органи державної влади мають позитивне зобов`язання розробити та застосувати належну нормативно-правову базу, що забезпечить ефективний захист від актів домашнього насильства (див., зокрема, рішення в справах Беваква та С. проти Болгарії (Bevacqua and S. v. Bulgaria), No 71127/01, п. 65, від 12 червня 2008 року; А. проти Хорватії (A. v. Croatia), No55164/08, п. 60, від 14 жовтня 2010 року; Хайдуова проти Словаччини (Hajduovaм v. Slovakia), No2660/03, п. 46, від 30 листопада 2010 року). У зв`язку з цим Суд постановив, зокрема, що там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала неодноразових актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів (див., mutatis mutandis, рішення в справі Ірина Смірнова проти України , No1870/05, пп. 71 та 89, від 13 жовтня 2016 року). Якщо встановлено, що на конкретну особу націлені систематичні дії, і за ними ймовірно йтимуть подальші випадки насильства, окрім реагування на конкретні випадки, органам влади може бути запропоновано вжити відповідних заходів загального характеру для боротьби з основною проблемою та запобігання жорстокому поводженню в майбутньому (див. рішення у справах Дордевіч проти Хорватії (Рorрevicм v. Croatia) No41526/10, пп. 92- 93 та 147- 49, ЄСПЛ, 2012 р.; та [PERSON], цитоване вище, там само). Суд вважає,\~що дійсно\~між [PERSON] та [PERSON] виникають постійні конфлікти на підставі особистої неприязні, але вони мають взаємний характер. В той же час, враховуючи вік [PERSON] , суд вважає, що [PERSON] мав можливість уникнути конфліктної ситуації, проте поводив себе агресивно щодо доньки. Суд, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважає, що дійсно є підстави для застосування обмежувального припису, проте даний припис повинний забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника, при дотриманні розумного балансу між захистом особи, яка постраждала від домашнього насильства, а також кривдником. На підставі викладеного,

Outcome: partial