Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Заявниця у вересні 2017р. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №095576, виданого 20.05.1999р. Брюховицькою селищною Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2288а, покликаючись на те, що [PERSON] померла 17.09.2015 р. і після її смерті відкрилась спадщина на все її майно. Однак, за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 17.12.2013р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №2465, дублікат якого було видано 14.03.2016р., у звязку із втратою оригіналу такого. Згідно вказаного заповіту вона є спадкоємцем всього майна [PERSON], де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті. До складу спадщини входить земельна ділянку, що розташована на території Брюховицької селищної Ради смт.Брюховичі м.Львова, площею 0,0640 гектарів, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Після смерті [PERSON] вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулася із заявою до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом і маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виявила помилку в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №095576, виданому 20.05.1999р. Брюховицькою селищною Радою народних депутатів, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2288а, в якому вказано [PERSON] «Євгенівна», замість [PERSON] «Євтіївна», що унеможливлює прийняття нею спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої та просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи і суд вважає за можливе, розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення заявниці, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 17.12.2013р. [PERSON] склала заповіт в користь [PERSON] на усе свої майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право /а.с.8/, дублікат якого було видано 14.03.2016р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та що 17.09.2015р. [PERSON] у віці 89 років померла /а.с.4/. Також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради від 19.03.1998р. №81 передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку, що розташована на території Брюховицької селищної Ради смт.Брюховичі м.Львова, площею 0,0640 гектарів, для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Хвойній, 6 /а.с.12/. З державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №095576, виданого 20.05.1999р. Брюховицькою селищною Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2288а, вбачається, що даний акт видано [PERSON], яка проживає [INFO] м.Львова /а.с.11/. Разом з тим, в інших документах оформлених щодо особи [PERSON] а саме: в картці фізичної особи платника податків від 18.11.2004р. вказано, що [PERSON] по батькові «Євтіївна» /а.с.5/, довідці з місця проживання, виданій 10.03.2016р. виконавчим комітетом смт.Брюховичі м.Львова про те, що [PERSON] проживала і була постійно зареєстрована [INFO] м. Львова /а.с.6/, свідоцтві про право власності на квартиру /дублікат/ від 01.03.1995р., в якому вказано, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира по вул.Хвойній, 6/1 в смт.Брюховичі м.Львова /а.с.14/ та свідоцтві про право на спадщину за законом /дублікат/ від 19.07.2007р., в якому вказано, що спадкоємцем всього майна гр.[PERSON], який помер 27.05.1998р. є його дружина [PERSON] /а.с.13/. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку [PERSON] «Євтіївна» та [PERSON] «Євгенівна» про яку йдеться у вказаному державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №095576 від 20.05.1999р. є однією і тією ж особою, а отже названий документ належить[PERSON], яка померла 17.09.2015р. За наведеного, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для заявниці певні правові наслідки.\~\~

Outcome: approved