Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Заявниця звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, якою просить суд встановити факт належності їй Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 квітня 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради № 122 від 20 квітня 1989 року, згідно якого жилий будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON]. Вказана розбіжність позбавляє її можливості вільно розпоряджатися належним їй майном. На даний час внесення виправлень до правовстановлюючих документів іншим способом виявилося неможливим, тому заявниця звернулася до суду Заявниця подала до суду заяву про слухання справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Жидачівська РДА подав на адресу суду заяву про розгляд заяви за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Проаналізувавши заяву, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно Свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 01 листопада 1962 року, [PERSON] народилася [INFO] в с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Чорноострівською сільською радою Жидачівського району Львівської області 08 червня 1985 року вбачається, [PERSON] одружилася з [PERSON], взявши після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно паспорта серія [NUMBER], виданого 09 червня 2000 року, [PERSON], [INFO], уродженка с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області. Згідно Договору купівлі-продажу від 01 березня 1986 року, [PERSON] продала [PERSON] жилий будинок та господарські будівлі в с. Чорний Острів Жидачівського району Львівської області, що розташований на присадибній ділянці земель колгоспу імені ХІ партз»їзду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 25 квітня 1989 року, допущена помилка у написанні імені заявниці, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON] Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 квітня 1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради № 122 від 20 квітня 1989 року, згідно якого жилий будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON], має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні її імені у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості вільно розпоряджатися належним їй майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved