Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій зазначила, що 14.11.1983 року на її ім»я була виписана трудова книжка Ленінградським заводом «Электрик», в якій було здійснено закреслювання прізвищ: її дошлюбного «Сидоренко», прізвища першого чоловіка «Царалунга» та прізвище другого чоловіка «Кузнецова». На теперішній час вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Просить суд, встановити факт, що трудова книжка, видана Ленінградським заводом «Электрик» Росія, 14.11.1983 року із закреслюваними прізвищами: «Сидоренко», «Царалунга», «Кузнецова» належить їй. Заявник в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа - представник в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. Дошлюбне ім»я заявниці є «Сидоренко», що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0060634, виданим Українським міським РАЦС Селидівської міської ради Донецької області(а.с.11). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.10.2015 р., міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано актовий запис № 3841 від 09.11.1984 р., з якого вбачається, що прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу «Сидоренко», після державної реєстрації шлюбу «Царалунга»(а.с.6). 27.05.1988 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині було присвоєно прізвище «Сидоренко», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 283699, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області(а.с.7). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.10.2015 р., у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м.Донецька зареєстровано актовий запис № 689 від 26 серпня 1988 року, з якого вбачається, що прізвище до державної реєстрації шлюбу «Сидоренко», після державної реєстрації шлюбу «Кузнецова»(а.с.8). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІІ-НО № 483167, виданого Ворошиловським районним РАЦС м.Донецьк, заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та 13.06.1989 року після розірвання шлюбу в неї залишилося прізвище «Кузнецова»(а.с.9). 04.01.1991 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Філь», що підтверджується копією свідоцтва серії V-НО № 447302, виданого Українською міською радою м.Селидове Донецької області(а.с.10). Як вбачається з копії трудової книжки АТ-ІІІ № 7956485 виписана 14.11.1983 р. Ленінградським заводом «Электрик» Росія на прізвище «Кузнецова», яке заштриховане, записано прізвище «Сидоренко», яке закреслене, потім записано прізвище «Царалунга», яке закреслене та записано прізвище «Филь»(російською мовою)(а.с.5). Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,\~\~прізвище, ім'я,\~\~по батькові,\~\~місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що зібраними в справі доказами знайшли своє підтвердження факти того, що трудова книжка АТ-ІІІ № 7956485, видана Ленінградським заводом «Электрик» Росія, 14.11.1983 року із закреслюваними прізвищами: «Сидоренко», «Царалунга», «Кузнецова» належить [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] міської ради Донецької області.. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, але вона не має можливості підтвердити факт належності правовстановлюючого документу, крім як шляхом звернення до суду. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені [PERSON] вимоги є обґрунтованими і визнаються такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved