Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт неправильності запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] № 524 від 27.04.1985 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського МРУЮ Київської області щодо національності дружини «молдаванка»; встановити факт, що [PERSON], [INFO] за національністю німкеня, та зобов'язати РАЦС реєстраційної служби Білоцерківського МРУЮ внести зміни до актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] № 524 від 27.04.1985 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського МРУЮ Київської області, вказавши національність дружини «німкеня». Заявниця в своїй заяві посилається на те, що у її свідоцтві про народження та відповідно у паспорті національність вказана - «молдаванка», так само був зроблений запис про національність «молдаванка» і при реєстрації шлюбу, хоча її мати та бабуся фактично по національності були «німкені». Заявниця вирішила відновити свою національність за фактичною національністю матері, в зв»язку з чим звернулася до Бюро реєстрації м. Страшени, Республіки Молдова, де за результатами розгляду її заяви було внесено зміни в актовий запис про її народження та видане нове свідоцтво про народження, де вказана національність матері - «німкеня». Таку ж зміну заявниця бажає внести в актовий запис про шлюб, щоб надати можливості своїм дітям офіційно зареєструвати свою приналежність до фактичної національності. На звернення до відділу РАЦС Білоцерківського МРУЮ із заявою про внесення змін до актового запису, заявниці було відмовлено, в зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували її національність «німкеня». Встановлення даних фактів їй необхідно для реалізації її права на вибір національності та інших прав, згідно із Законом України «Про національні меншини в Україні», і тому вона просить встановити дані факти в судовому порядку. В судове засідання заявниця не з»явилась, про час розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду лист, в якому просили розглянути справу без участі їх представника. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] на території Молдавської РСР в селищі Страшени та у її свідоцтві про народження національність її матері [PERSON] була вказана як «молдаванка», що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці, серії [NUMBER], виданим 29.12. 1965 року Страшенським районним відділом ЗАГС, МРСР. В заяві заявниця вказує, що її мати та бабуся [PERSON] фактично по національності були «німкені». Заявниця вирішила привести до ладу свої документи, відновити свою національність за фактичною національністю матері. З цього приводу вона звернулася з заявою до Бюро реєстрації м. Страшени, Республіки Молдова, де вона народилася, і де було зареєстроване її місце народження, де її заява була задоволена, і було внесено зміни в актовий запис про її народження та 12.09.2003 року їй було видане нове свідоцтво про народження, де вказана національність її матері як «німкеня», що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці, серії [NUMBER], виданим БГС м. Страшени, Республіки Молдова. Таку ж зміну позивачка бажає внести в актовий запис про шлюб, щоб надати можливості своїм дітям офіційно зареєструвати свою приналежність до фактичної національності. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] - матері заявниці, серії [NUMBER], виданим 25.09.1998 року ВРАЦС м. Страшени, встановлено, що національність її матері - [PERSON] зазначена як німка. Згідно копії довідки за № 0011445 від 28.08.2003 року, виданої Головним управлінням документування населення Департаменту інформаційних технологій Республіки Молдова встановлено, що вказаною довідкою підтверджується, що громадянка [PERSON], [INFO] у рубриці «Етнічна приналежність» написано «німка». 27.04.1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданим 27.04.1985 року відділом ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому, Київської області. Згідно копії висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану відділу РАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області від 25.10.2012 року встановлено, що заявниці було відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану щодо зміни національності дружини з «молдаванка» на «німкеня», в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів. В даному висновку зазначено, що в актовому записі про шлюб № 524, складеному 27.04.1985 року ВРАЦС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області зазначено національність дружини, тобто заявниці як молдованка. Вказане підтверджується копією зазначеного висновку. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 00012745817 від 13.09.2013 року, серії ІХ UА № 379487, виданого ВДАРЦС Білоцерківського МРУЮ у Київській області встановлено, що в актовому записі про шлюб зазначено національність чоловіка заявниці [PERSON] як поляк та національність дружини, а саме заявниці зазначена як молдованка. Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом. Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. У відповідності до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форми та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Ст. 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995р., ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Відповідно до ст. 3 Конвенції кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про національні меншини» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. За змістом ст. 15 Закону України «Про національні меншини» громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. На підставі Указу Президента України № 70/99 від 27 січня 1999 року, втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, якими передбачаються настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових прав в залежності від національності особи. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так як в позасудовому порядку визнати неправильність запису в акті громадянського стану та встановити факт приналежності до певної національності є неможливим, тому заявниця звернулася до суду для вирішення цього питання. Встановлення даного факту необхідно для реалізації права заявника на вибір національності та інших прав, згідно із Законом України «Про національні меншини в Україні». Аналізуючи докази по справі суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є законною та обґрунтованою, і тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved