Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про народження, мала дівоче прізвище [PERSON], яке після вступу у шлюб змінювалось на [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію та розірвання шлюбів. За даними свідоцтва про народження заявниця є дочкою [PERSON], яка померла [INFO]. Заявниця зазначила, що вона разом з покійною [PERSON] проживали у квартирі [ADDRESS], тому вважає себе такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Діючи як спадкоємець першої черги, що прийняв спадщину, вона звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про спадщину, однак, нотаріус в оформленні спадщини відмовив, оскільки [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS], де зареєстрована донька заявниці разом зі своїми дітьми. Заявниця зазначає, що у квітні 1997 року, вона та її мати [PERSON], на рівні з іншими членами сім'ї, отримали у власність по ? трикімнатної квартири [ADDRESS], де проживали постійно. Крім права власності на частину зазначеної квартири покійна мати мала право на ? частину квартири [ADDRESS], в якій зі своєю сім»єю проживає донька заявниці. Оскільки вони мали намір продати трикімнатну квартиру на [ADDRESS], то 28.07.2011 року [PERSON] була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та 27.10.2011 року зареєструвалась за адресою: [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] мала захворювання, внаслідок загострення якого виникла потреба в постійному сторонньому догляді за нею, то заявниця та її мати залишились проживати в квартирі [ADDRESS] , де вона доглядала мати до самої смерті. Просила встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав з тих же підстав, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа з заявою згодна, у судовому засіданні пояснила, що її покійна бабуся [PERSON] на час смерті проживала разом з заявницею [PERSON], проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши представника заявника, заінтересовану особу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] народилася [INFO]. ЇЇ мати - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження ( а.с.3). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.4) [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.6) вбачається, що заявниця змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.8) заявниця змінила прізвище на «[PERSON]». [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. ( а.с. 9). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1997 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської держадміністрації, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності заявниці та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 34). Відповідно до витягу з реєстру про державну реєстрацію прав, [PERSON] на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS] ( а.с.11). Як вбачається з копії паспорта [PERSON] вона була зареєстрована за адресою : [ADDRESS], знята з реєстраційного обліку 28.07.2011 року та 27.10.2011 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Як зазначає заявниця та пояснила у судовому засіданні заінтересована особа, [PERSON] була знята з реєстраційного обліку за адресою : [ADDRESS], оскільки мали намір продати вказану квартиру. Разом з тим, покійна мала захворювання, внаслідок загострення якого виникла потреба в постійному сторонньому догляді за нею, що підтверджується консультативним висновком Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 від 06.06.2013 року та довідкою ЛКК від 07.06.2013 року. У зв'язку з цим, заявниця та її мати залишились проживати в квартирі [ADDRESS], де заявниця доглядала матір до самої її смерті. Вказані обставини підтвердили у судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Заявниця [PERSON], діючи як спадкоємець першої черги, що прийняла спадщину звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про спадщину. Однак, нотаріусом спадщина не була оформлена, оскільки не було встановлено факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] та посилаючись на пропуск строку для прийняття спадщини. Як вбачається з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 3 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що заявниця та спадкодавець [PERSON] постійно проживали у квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 1268, 1270, 1297 ЦК України,

Outcome: approved