Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання за адресою: [INFO], з [PERSON], померлою 08 лютого 2015 року. В обґрунтування заяви вказує, що померла 08 лютого 2015 року [PERSON] - її мати, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,1203 гектарів, що розташована на території Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Єдиним спадкоємцем після померлої є заявниця. Крім того, мати за життя зробила особисте розпорядження на випадок смерті, а саме 15.07.2010 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2492, яким заповідала їй вказану земельну ділянку. Заявниця прийняла спадщину після померлої матері шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. Так, заявниця мешкала заразом з матірю за місцем її проживання за адресою: [INFO] по день її смерті, у будинку, належному на приватній власності заявниці. Однак подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори заявниця не має можливості, оскільки не була зареєстрована разом з померлою матірю на день смерті та не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Встановлення факту необхідно заявниця для оформлення своїх спадкових прав. В судове засідання заявниця не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не зявився, заяв, заперечень на заяву від нього не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про народження та укладення шлюбу. /а.с.6/. За час життя [PERSON], 15.07.2010 склала заповіт на імя [PERSON], відповідно до якого заповідала останній належну їй земельну ділянку, площею 6,1203 гектарів, що розташована на території Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, кадастровий номер 2323081200:02:023:0019. /а.с.8,9/. 08 лютого 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. /а.с. 5/. Згідно наданої Мелітопольською державною нотаріальної конторою інформації, спадкова справа після померлої 08 лютого 2015 року [PERSON] не заводилася, заповіт від 15.07.2010 є чинним. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень, викладених у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно довідки голови квартального комітету № 64 [PERSON] за адресою: вул. Гетьманська, буд. 70, була зареєстрована та мешкала по день смерті 08 лютого 2015 року [PERSON], разом з нею однією сімєю по день смерті проживала її донька [PERSON]. /а.с. 7/. Як вбачається з копії довідки КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 7824/5, станом на 13.12.2012 право власності на житловий будинок № 70 по вул. Леніна (нині Гетьманська) в м. Мелітополі зареєстровано за [PERSON]. /а.с. 10/. Таким чином, оскільки місце проживання [PERSON] не було зареєстроване у належному заявниці житловому будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гетьманська, буд. 70, хоч фактично вона там мешкала по день своєї смерті, й послугувало зверненню заявниці до суду із вказаною заявою. Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 2\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Частиною 2\~ст.315 ЦПК України\~визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Таким чином, суд вважає доведеним факт спільного проживання заявника на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved