Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, мотивує свої вимоги тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка №19, кв.23, площею 0,0640 га, кадастровий номер 5910136600:14:002:0219, на підставі Державного акту на право приватної власності на земелю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 17.02.1994 р. №70. Зазначена земельна ділянка знаходиться на території Сумської міської громадської організації Садівниче товариство «Фрунзенець» в м. Суми по вул.. Білопільське шосе. В процесі підготовки документів для реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку представником реєстраційної служби мені було звернено увагу на той фак., що в Державному акті помилково вказано її прізвище «Кошева» замість «Кошова». Тому заявниця просить встановити факт належності [PERSON], Державного акту СМ №03374 на право приватної власності на землю, розташовану на території Сумської міської громадської організації Садівниче товариство «Фрунзенець» в м. Суми по вул.. Білопільське шосе (ділянка №19, кв.23). Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, Сумська міська рада, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав письмовий відзив на заяву в якому фактично не заперечував проти задоволення заяви, справу просив розглянути без його участі. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка №19, кв.23, площею 0,0640 га, кадастровий номер 5910136600:14:002:0219, на підставі Державного акту на право приватної власності на земелю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 17.02.1994 р. №70. Зазначена земельна ділянка знаходиться на території Сумської міської громадської організації Садівниче товариство «Фрунзенець» в м. Суми по вул.. Білопільське шосе. В процесі підготовки документів для реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку представником реєстраційної служби мені було звернено увагу на той фак., що в Державному акті помилково вказано її прізвище «Кошева» замість «Кошова». В звязку із наявністю помилки у вищезазначеному документі у заявниці відсутня можливість належним чином реалізувати своє право володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою. Факт належності [PERSON] вищевказаного Державного акту підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в якому власником земельної ділянки №19, кв.23, площею 0,0640 га, кадастровий номер 5910136600:14:002:0219, розташованої на території Сумської міської громадської організації Садівниче товариство «Фрунзенець» в м. Суми по вул.. Білопільське шосе, зазначено [PERSON]. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміну чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено інший порядок їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Виходячи в викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved