Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт сумісного проживання її разом із чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Брянка Луганської області, Україна та факт того, що вона перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] . Представник заявниці заявлені вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №277 від 21.10.2008 р. На момент смерті [PERSON] , [INFO] , та заявниця фактично проживали за його місцем реєстрації: [ADDRESS] . Під час сумісного проживання [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , у зв`язку з тим, що розмір її пенсії е значно менший, ніж розмір пенсії, яку отримував за життя її чоловік. 04 вересня 2019 р. [PERSON] звернулася до Біловодського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. 11 вересня 2019 р. рішенням Біловодського ОУ ПФУ Луганської області відмовлено призначенні пенсії мотивуючи тим, що відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», п.п. 9 п. 2.3, п. 2.11 розділу II Порядку № 22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно з вимогами ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Та за відсутності вище зазначених документів, пропонує звернутися до суду про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. Але з огляду на вищезазначене, факт перебування [PERSON] та померлого [PERSON] , які є внутрішньо переміщеними особами з тимчасово окупованої території підтверджується довідками, виданими згідно з Порядком № 509, що засвідчується перебування непрацездатного члена сім`ї та померлого годувальника на обліку з однією адресою, як внутрішньо переміщених осіб, але вони мають різну реєстрацію згідно паспортів. Померлий [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На підставі вище викладеного встановити факт сумісного проживання та знаходження на повному утриманні не можливо. У зв`язку з тим, що частина території Луганської та Донецької областей є тимчасово окупованими, і на сьогоднішній день м. Брянка, знаходиться на непідконтрольній українській владі території Луганської області, [PERSON] немає можливості надати довідку про сумісне проживання, та перебування на утримані свої чоловіка. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus V. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території. Встановлення факту, що має юридичне значення, заявниці необхідно для призначення пенсії, у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. А згідно ст. 38 цього Закону, члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. У відповідності до ст.57 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника. Крім того, відповідно до п.8 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При цьому при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.2, ч. 1, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає, справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 315ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved