Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Заявниця звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення юридичного факту втрати джерела існування у звязку з утратою годувальника. В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що 13 вересня 2017 року помер чоловік заявниці [PERSON]. Шлюб був зареєстрований з 22 червня 1987 року. З часу реєстрації шлюбу заявниця з чоловіком постійно проживали разом, у шлюбі народилися четверо дітей, в березні 1995 року разом з чоловіком та дітьми приватизували сумісну квартиру, були разом зареєстровані за однією адресою в квартирі за адресою: [ADDRESS] та взятті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України за однією адресою: вул. Щаслива, б. 7Б, кв. 30 в м. Запоріжжі. За життя чоловіка заявниця частково знаходилася на утриманні чоловіка, його підвищена пенсія була для неї постійним і додатковим джерелом існування. Померлий був пенсіонером за віком з 2008 року. [PERSON] є пенсіонеркою за віком з 11 листопада 2011 року. [PERSON] одержував підвищену пенсію в розмірі 4076 грн., розмір пенсії заявниці складає 1876 грн. Інших джерел існування не має. У зв'язку зі смертю чоловіка й втрати його пенсії опинилася в край важкому матеріальному становищі. Заявниця звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення їй додаткової пенсії у зв'язку з втратою годувальника у відповідності зі ст.ст. 36, 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом першого заступника начальника Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя Л.В. Будовської від 29.08.2018 року за № 316/Б-9 [PERSON] порадили звернутися до суду для встановлення факту втрати джерела існування у зв'язку з втратою годувальника. В судовому засіданні представник заявниці надала пояснення, аналогічні заяві, підтримала її та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання, в якому просить розглянути заяву без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Наголошує на тому, що на даний час в управлінні відсутні законні підстави для призначення [PERSON] пенсії у звязку з втратою годувальника враховуючи, що заявниця не зверталась до управління з особистою заявою за встановленою формою згідно з Порядком та не надавала для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника необхідних документів, передбачених чинним законодавством. Одночасно, не підтверджено спільне проживання [PERSON] з її померлим чоловіком на дату його смерті 13.09.2017 року. Дослідив матеріали справи та інші наявні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 червня 1987 року у Палаці шлюбу у м. Макіївці Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії та номеру V-HO №283523, актовий запис № 1613. Згідно зі свідоцтвом про смерть, зареєстрованого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 268, 13 вересня 2017 року помер чоловік заявниці [PERSON]. Відповідно до довідок від 25.11.2014 № [NUMBER] та22.11.2016 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані у Гірницькому районі м. Макіївка Донецькій області по вул. Висотна б. 5, кв. 10, перемістились на фактичне місце проживання за адресою: 69065, [ADDRESS]. Згідно з довідкою №4487 від 30 серпня 2018 року [PERSON] на день смерті отримував пенсію в розмірі 4036 грн. 00 коп. Згідно з довідкою №4488 від 30 серпня 2018 року [PERSON] на день смерті чоловіка отримувала пенсію в розмірі 1876 грн. 79 коп. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно зі ст. 36 та ч. 1 ст. 37 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року N 1058-ІV, пенсія у звязку з втратою годувальника призначається, зокрема непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Розмір пенсії по втраті годувальника на одного непрацездатного члена сімї померлого становить 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. На підставі вищенаведених доказів, судом встановлено, що заявниця перебувала на утриманні у свого чоловіка до його смерті, оскільки отримувана ним пенсія була постійним і додатковим джерелом засобів для існування заявниці. При цьому суд враховує той факт, що на момент смерті [PERSON] отримував пенсію, яка в значній мірі перевищувала пенсію [PERSON] Встановлення факту перебування на утриманні чоловіка заявниці необхідно для призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Оцінивши наведені докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених заявником вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved