Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері [PERSON], [INFO], громадянки України, померлої 15 березня 2016 року у Кіровському районі міста Донецьку. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №46 від 16 березня 2016 року, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги № 5 міста Донецька, де вказана причина смерті [PERSON] церебральний атеросклероз з гіпертензією. При зверненні заявника до Жовтневого районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть матері належного зразку, їй було відмовлено, оскільки нею для підтвердження факту смерті предявлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, [PERSON] вимушена звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення її особистих та майнових прав. Заявниця не була присутня у судовому засіданні, у письмовій заяві, наданій суду просила задовольнити вимоги та розглянути справу за її відсутності. Представник заявника вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі. Представник заінтересованої особи просив розглянути вказану справу за його відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії КЕ124451, виданим Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 21 березня 1996 року, [PERSON] народилась 12 січня 1925 року в селі Козаче Ананьївського району Одеської області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (серії І-ЯР №624116, виданого 30 червня 1957 року), її матірю є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб (серії І-ЖД №288849, виданого 01.08.1976 року) [PERSON] та [PERSON] 01.08.1976 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Хрущ». Отже, [PERSON] є матірю заявниці. 15 березня 2016 року [PERSON] померла внаслідок церебрального атеросклерозу з гіпертензією, про що Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 міста Донецька, розташованим на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, було видано лікарське свідоцтво про смерть №46 від 16 березня 2016 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, заявниця звернулась до Жовтневого районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, їй було повідомлено, що реєстрацію смерті її матері за предявленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав її доньки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved