Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON], [INFO], просила зазначити батьками: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], (громадян України) та вказати місце народження дитини: Україна, Донецька область, місто Макіївка. В обґрунтування вимог пояснила, що 16 вересня 2015 року в Перинатальному центрі №3 м. Макіївка у неї народилася дівчинка, через відсутність можливості виїхати з тимчасово окупованої території мати зареєструвала факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. При зверненні батька дитини до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ ГУЮ у Донецькій області із заявою про перереєстрацію народження дитини, йому було відмовлено, оскільки реєстрація дитини проведена не переміщеним відділом ДРАЦС без використання Державного реєстру актів цивільного стану та рекомендовано звернутися до суду. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Зацікавлена особа [PERSON] просив здійснити розгляд цивільної справи за його відсутності, у письмовій заяві підтвердив, що його цивільна дружина [PERSON], перебуваючи на тимчасово окупованій території народила дівчинку, котра є його донькою. Від представника зацікавленої особи до суду надійшла письмова заява із проханням розглянути справу у його відсутність та вирішити справу на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2015 року [PERSON], перебуваючи у Перинатальному центрі м. Макіївка народила дівчинку, дитина народилася живою, вагою 3500 г. Вказані обставини підтверджуються медичним свідоцтвом про народження №681, виданим за формою первинної звітної документації №103/у, затвердженого наказом МЗ ДНР. Факт народження дитини - [PERSON], [INFO], зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку. У свідоцтві про народженні серії І-НО №629483, виданого повторно Відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Донецькій області 03 листопада 2015 року вказано, що батьками дитини є: [PERSON], і [PERSON]. Згідно листа Жовтневого відділу державної реєстрації акті цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції за вих.№83/42 08.06.116 від 02.12.2015 року [PERSON] було відмовлено у перереєстрації народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини була проведена органом, який використовує бланки свідоцтв держави Україна без використання Державного реєстру актів цивільного стану на тимчасово окупованій території. У звязку з цим рекомендовано звернутися до суду для вирішення спірного питання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved