Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері [PERSON], [INFO], громадянки України, померлої 16 березня 2016 року у місті Луганську Луганської області. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №91 від 17 березня 2016 року; довідкою про причину смерті №91, де вказано, що [PERSON] померла внаслідок хронічної серцевої недостатності, кардіосклерозу атеросклеротичного; а також свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на території, тимчасово непідконтрольній Україні. У квітні 2016 року [PERSON] звернулася до Жовтневого відділу державної РАЦС ММУЮ у Донецькій області для отримання свідоцтва про смерть матері належного зразку, але їй було відмовлено, оскільки за предявленими документами, виданими на тимчасово окупованій території, провести це неможливо. У звязку з цим, заявниця вимушена звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення її особистих та майнових прав. Заявниця не була присутня у судовому засіданні, у письмовій заяві, наданій суду просила задовольнити вимоги та розглянути справу за її відсутності. Представник Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції просив розглянути вказану справу без його участі та вирішити справу на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2\~ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР №114060, виданим 26 травня 1960 року, актовий запис №138; свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД №370695, виданим 31 грудня 1983 року, актовий запис №966. Відповідно до довідки УСЗН Жовтневого району Маріупольської міської ради №1411024960 від 29.04.2015 року [PERSON] перебуває на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВВ991921, виданого Совєтським РВ УМВС України в місті Макіївці, [PERSON] народилася 10 березня 1929 року у місті Макіївка Донецької області. 16 березня 2016 року в Артемівському районі міста Луганську Луганської області [PERSON] померла, про що державним закладом «Луганська міська поліклініка №12» було видано лікарське свідоцтво про смерть №91 від 17 березня 2016 року. У довідці про причину смерті №91, виданою зазначеним закладом, вказано що смерть останньої настала внаслідок хронічної серцевої недостатності, кардіосклерозу атеросклеротичного. Факт смерті [PERSON] був також зареєстрований Совєтським відділом запису актів цивільного стану міста Макіївки, на тимчасово окупованій території України, про що видано свідоцтво про смерть. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, місто Луганськ входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, заявниця звернулася до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті матері. Однак, листом №220/4.2-06-116 від 19.04.2016 року [PERSON] було повідомлено, що реєстрацію смерті за предявленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved