Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 30 липня 2001 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю, серія Р1 № [NUMBER]. Заявниця виявила, що в державному акті невірно вказано її прізвище, а саме в паспорті «[PERSON]», в державному акті «[PERSON]». Внести зміни в досудовому порядку заявниця не має можливості, оскільки такий порядок не передбачений законодавством. За таких обставин заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй Державного актів на право приватної власності на землю. У судове засідання заявниця не з'явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, проте надав клопотання про слухання справи у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом, 30.07.2001 року заявниця отримала Державний акт на право приватної власності на землю, серія Р1 № [NUMBER], земельна ділянка площею 7,69 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області який був виданий «[PERSON]», що підтверджується копією Державного акту, долученого до матеріалів справи. Згідно копії паспорта заявниці, її прізвище записано як «[PERSON]», що підтверджується копією паспорту. Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В досудовому порядку виправити зазначену помилку не можливо, оскільки з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою, внесення змін до державних актів. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Отже заявниця в подальшому жодним чином не зможе розпорядитися своєю земельною ділянкою, у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі допущено помилку. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Для того щоб використовувати земельну ділянку на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, заявниці необхідно у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів - Державного акту на право приватної власності на землю. Факт, про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав особи. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким встановити юридичний факт, а саме факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved