Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою і просить постановити рішення, яким встановити факт її проживання на території України, за адресою: [ADDRESS] станом на 1985 р. по 1991 р. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 1985 р. по 1991 р. проживала разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Обслуговувалася в Сумських дитячих поліклініках з 1985 р. по 2000 р. та навчалась на території Сумської області. У 2000 р. закінчила загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 25 м. Суми, а з 03.01.2001 р. по 03.02.2003 р. навчалась у Сумському професійному хіміко-технологічному ліцеї № 1 м. Суми. Нині перебуває на обліку у Центрі реінтеграції бездомних осіб, у зв'язку із відсутністю постійного місця проживання. Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 р. необхідно для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 або п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» та отримання паспорту громадянина України. Наявність судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 р. або на 13 листопада 1991 р. є вимогою, передбаченою підпунктами «в» п. 8 та 9 Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27.03.2001 р. № 215/2001 р. У судовому засідання заявниця вимоги підтримала у повному обсязі. Представники заінтересованих осіб: Центру реінтеграції бездомних осіб, Управління державної міграційної служби у Сумській області, у судовому засіданні не заперечували у задоволенні вимог заяви [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народилась [INFO] в м. Суми, що підтверджується Свідоцтвом про народження (а.с.3). Надані копії документів, а саме: індивідуальної картки дитини, свідоцтва про базову загальну середню освіту, довідка Державного навчального закладу Сумського хіміко-технологічного центру професійно-технічної освіти, підтверджують факт проживання заявниці на території України з 1985 р. по 1991 р. /а.с.4-5,6,7/. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на теріторії України в певний час. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно [PERSON] для отримання паспорту громадянина України. Факт постійного безперервного проживання заявниці на території України підтверджується поясненнями заявника, та наявними у матеріалах справи доказами. Таким чином, наданими до суду документами достовірно підтверджується факт постійного безперервного проживання [PERSON], на території України, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. За таких обставин вимоги заявниці обґрунтовані і суд встановлює факт постійного безперервного проживання [PERSON], на території України. На підставі викладеного,

Outcome: approved