Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт спільного проживання з батьком [PERSON] до дня його смерті, яка настала [INFO] року. В обґрунтування заяви посилається на те, після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,00 га, яку останній успадкував після смерті дружини [PERSON], яка померла [INFO] року, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,23 га, розташованих на території Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області. Після смерті спадкодавця, вона спадщину прийняла, користувалася спадковим майном, тим самим не відмовлялася від прийняття спадкового майна. Однак при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Оскільки заявниця не відмовилася від спадщини і фактично її прийняла, вважала, що спадщину прийняла фактом спільного проживання, просила суд встановити факт проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] року. В судове засідання заявниця та її представник не з'явилися, але надали до суду письмові заяви, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності, заяву просили задовольнити в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року (а. с. 8, 9). За життя [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,00 га, розташована на території Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 10). [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,23 га, розташована на території Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 11). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її матір'ю зазначена померла [PERSON] та батько померлий [PERSON] (а. с. 6). Заявниця у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на наявне «[PERSON]» (а. с. 7). Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 2262 від 26.09.2017 року [PERSON], яка померла [INFO] року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім'ї входив чоловік [PERSON] (а. с. 16). Згідно акту опитування свідків від 03.07.2017 року свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання заявниці разом зі своїм батьком [PERSON] у період з серпня 2012 року по день його смерті [INFO] року, а також факт ведення спільного господарства (а. с. 14). Як вбачається з довідки № 1059 від 03.07.2017 року, виданої Деленською сільською радою Арцизького району Одеської області [PERSON] проживала спільно з батьком [PERSON], який помер [INFO] року у період з серпня місяця 2012 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS], вели загальне господарство та здійснила його поховання (а. с. 15). Заявниця звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної контори № 762/02-14 від 29.04.2017 року (а. с. 18). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49603834 від 25.10.2017 року, № 50351722 від 19.12.2017 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 49603849 від 25.10.2017 року, № 50351728 від 19.12.2017 року (заповіти/спадкові договори), Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47586242 від 28.04.2017 року, листів № 1944/01-16 від 25.10.2017 року, № 2468//01-16 від 21.12.2017 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а. с. 17, 28, 29, 30, 40, 41, 42). У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, а в судовому засідання доведений факт постійного проживання заявниці та [PERSON] на день його смерті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. На підставі ч. 2 ст. 315,

Outcome: approved