Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Заявниця, звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі та впродовж десятків років спільно проживала і володіла будинковолодінням по [ADDRESS]. У них з чоловіком є дочка [PERSON], яка до одруження та придбання будинку по [ADDRESS] проживала разом з ними. За життя чоловіка розпорядженням Коломийської райдержадміністрації від 16 листопада 2004 року за № 477 йому було видано два державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,9740 га. та 0,1680 га., які були зареєстровані у встановленому законом порядку. Однак, в кожному з названих документів помилково записано чоловіка по- батькові - «[PERSON]» замість «[PERSON]». При житті чоловіка вона не цікавилася достовірністю оформлення на нього даних державних актів і тільки після його смерті фактично вступивши у володіння спадковим майном, оскільки на час проживала з ним однією сім'єю, довідалася про вказані обставини. Звернувшись у нотаріальну контору з ціллю оформлення на себе даних державних актів в якості спадкового майна, отримала відмову з підстав вищевказаних розбіжностей у особових даних спадкодавця. У зв»язку з виниклими обставинами, просить встановити факт належності покійному чоловікові вищезазначених документів. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Третя особа без самостійних вимог у судове засідання не з»явилася, натомість подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а розгляд справи просить проводити без її участі. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 вересня 1929 року зроблено відповідний актовий запис № 24, на що вказує копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], що було повторно видано 13 липня 2004 року. 14 грудня 1955 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], на що вказує копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 03 серпня 2017 року, із зазначенням відомостей про другого з подружжя. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від [INFO]. 24 червня 2005 року Коломийською районною державною адміністрацією, згідно розпорядження адміністрації від 16 листопада 2004 року за № 487, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія [NUMBER] площею 0,9740 га, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010530506899. Також, 29 серпня 2005 року Коломийською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження адміністрації від 16 листопада 2004 року за № 487, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія [NUMBER] площею 0,1680 га., який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010530509902. Із листа-відмови державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори № 696/02-14 від 15 серпня 2017 року вбачається, що в даних Державних актах, допущено помилки у написанні по-батькові чоловіка заявниці - «[PERSON]» замість «[PERSON]», що ставить під сумнів належність саме йому даних документів, а тому заявниці рекомендовано встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності померлому [PERSON] документів - вищезазначених державних актів. Факт належності чоловіку заявниці державних актів підтверджується його особистими документами : копією свідоцтва про народження, копією витягу про державну реєстрацію шлюбу, копією свідоцтва про смерть, де вірно вказано його по батькові «[PERSON]». З цим фактом також погоджується третя особа, яка висловила свою згоду із заявленою вимогою. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, якщо прізвище, ім»я, по-батькові особи не збігаються із прізвищем, іменем, по-батькові, зазначеним у паспорті. Оцінюючи вищевказане суд вважає, що до виникнення вказаних розбіжностей у вищевказаних Державних актах призвела неуважність відповідних посадових осіб, які допустили граматичні помилки, а тому виходячи із того, що всі ці документи видавалися на одну і ту ж особу, рахує за можливе задовольнити просьбу заявниці. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, ЦК України,

Outcome: approved