Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересовані особи: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві. В обґрунтування заяви зазначила, що 26.06.1996 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] Від шлюбу мають троє дітей. З 1996 року вона проживала з чоловіком та дітьми у м. Києві, з 2011 року вони тимчасово живуть у [ADDRESS]. У 2012 році чоловік покинув місце проживання та до теперішнього часу не повернувся, його місцезнаходження невідоме, зв'язок з ним втрачено. З 04.07.2012 року [PERSON] оголошений у розшук Деснянським ГУМВС України в м. Києві. Для оформлення соціальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, заявниця звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд визнати [PERSON], [INFO], уроженця м. Херсон, безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги та доводи заяви, просила суд її задовольнити, визнати [PERSON], [INFO], уроженця м. Херсон, безвісно відсутнім. В судове засідання представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд скарги за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заява [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 26.07.1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Високогольським райвиконкомом Херсонської області УСРС, актовий запис №29. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції, актовий запис №601; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції, актовий запис №600. Як вбачається з довідки старшого слідчого Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві, в провадженні слідчого відділу знаходиться кримінальне провадження від 15.12.2012 р. відносно [PERSON], [INFO], за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, 27.06.2012 р. [PERSON] було пред'явлено обвинувачення, 04.07.2012 р. обвинувачений [PERSON] оголошений у розшук, на даний час розшук активний, однак місце знаходження невідоме. З довідки Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києві від 24.12.2015 р. вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку, пенсія призначена по інвалідності, проте на сьогоднішній день виплати пенсії не здійснюються з 01.09.2011 р., т.я. термін довідки МСЕК громадянином не продовжено та не надано до управління. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. Відповідно до вимог ст.ст. 246-249 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. У статті 247 Цивільного процесуального кодексу України зокрема визначено обов'язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з 04.07.2012 р. у розшуку, оголошеному Деснянським РУ ГУМВС України в м. Києві, на даний час розшук активний. Крім того, при зверненні до суду з вказаною заявою, заявницею не повідомлено суду щодо наявних родичів, місця роботи, співробітників, тощо, які б могли дати свідчення про місцезнаходження або останнє місце перебування [PERSON], а також не надано доказів з будь-яких установ за останнім місцем проживання відсутнього про наявність відомостей відносно нього, суд приходить до висновку, що [PERSON] не доведено суду належними та допустимими доказами на підтвердження її доводів, викладених у заяві. Також, суд звертає увагу, що перекладання обов'язків по збиранню вказаних доказів на суд є неприпустимим та свідчить про зловживання своїми правами. З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], заінтересовані особи: Відділ реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві про визнання особи безвісно відсутньою є недоведеною, а тому такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed