Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті іі матері [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки [INFO], померлої 03 жовтня 2016 року у місті Донецьк Донецької області в Україні внаслідок церебрального атеросклерозу. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються довідкою про причину смерті №152 від 04 жовтня 2016 року. При зверненні заявниці до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті були предявлені документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, [PERSON] звернулася до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВА №973809, виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 08 жовтня 1997 року, [PERSON] народилася 08 жовтня 1951 року у м. Донецьку Донецької області. Із довідки №1411019200 від 30.12.2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що заявниця у справі проживає за адресою: [INFO]. У свідоцтві про народження останньої, її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО №316912 виданого 23 квітня 1971 року, [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], про що, зроблено актовий запис №1356 від 23 квітня 1971 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії ВЕ №573565, виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 15 січня 2002 року, [PERSON] народилася 12 серпня 1928 року у с. Ховзівка Путівльського району Сумської області. [PERSON] померла 03 жовтня 2016 року у місті Донецьку Донецької області в Україні внаслідок церебрального атеросклерозу. Вказані обставини підтверджуються, довідкою про причину смерті №152 від 04 жовтня 2016 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Макіївка входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з цим, заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом за вих..45/15.2-106 від 24.01.2017 року їй було повідомлено, що реєстрацію смерті [PERSON] за предявленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав її спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved