Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] просить встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , був її дідусем. В обґрунтування заявлених вимог заявниця покликалася на те, що [INFO] в селі Луги Стрийського району Львівської області помер її дідусь [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли житловий будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,25 га. За життя дідусь склав заповіт, посвідчений у Лисятицькій сільській раді Стрийського району Львівської області, яким усе належне йому майно заповів їй, своїй онуці. Відтак вона як єдиний спадкоємець за заповітом звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся, проте нотаріус виявив розбіжності в написанні прізвищ її та дідуся, що стало перешкодою для оформлення її спадкових прав, а тому виникла необхідність у судовому порядку встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , був її дідусем, оскільки у свідоцтві про смерть його прізвище зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про народження її батька його прізвище зазначено як [PERSON] та відповідно в її свідоцтві про народження прізвище зазначено як [PERSON] , а тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Представник заявниці [PERSON] адвокат Маципура Г.І. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки проти задоволення заявлених [PERSON] вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено факт звернення заявниці до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом такій відмовлено, оскільки у свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище зазначено [PERSON] , а в свідоцтві про народження її батька прізвище останнього зазначено як [PERSON] , відповідно в свідоцтві про народження заявниці її прізвище зазначено як [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2020 судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] /а.с. 12/. Згідно із заповітом від 18.07.2016 [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все належне йому майно заповів онуці [PERSON] , [INFO] /а.с. 13/. Разом з тим, зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.1990, яким засвідчено факт народження [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 07.06.2011 змінила дошлюбне прізвище на [PERSON] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.06.1959 судом встановлено, що прізвища осіб, які доводяться спадкодавцю онукою, сином та дружиною відповідно, зазначено [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7-10/. Відтак наявні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , у свідоцтві про його смерть та свідоцтві про його одруження, актовому записі про народження сина [PERSON] та відповідно й у свідоцтві про народження онуки [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, досліджені в судовому засіданні свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.06.1990, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України, свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 03.06.1959, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2020 вказують на наявність родинного зв`язку між спадкодавцем та заявницею /а.с. 7-10, 12/. У суду відсутні підстави ставити під сумнів істинність фактів, зазначених у згаданих документах, оскільки такі відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Так, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є рідним братом заявниці. Померлий [PERSON] доводився їм дідом, оскільки був батьком їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . За життя дідусь [PERSON] все належне йому майно дійсно заповів онуці [PERSON] . У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідком. Даних про яку-небудь зацікавленість свідка у результаті розгляду справи немає, його покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, з доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був дідусем [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся [PERSON] .

Outcome: approved