Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, факту смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на території, тимчасово непідконтрольній Україні у м. Хрустальний (колишній Красний Луч) Луганської області, але заінтересована особа відмовила у реєстрації факту його смерті. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона є дочкою померлої і не може отримати свідоцтво про смерть матері, оскільки та померла на тимчасово окупованій території України. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявниця не прибула, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з письмовими поясненнями, в яких повідомила, що не має заперечень проти заяви [PERSON] і просить розглянути справу у відсутність її представника. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Хрустальний (колишній Красний Луч) Луганської області, який розташований на тимчасово окупованій території України, визначеній постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Заявниця є дочкою померлої та після його смерті звернулася до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про проведення державної реєстрації смерті матері. Листом № 1832/22.1-32 від 12.03.2021 заявниці відмолено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки нею для підтвердження факту смерті надано документ, виданий на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наведені обставини підтверджені письмовими доказами, а саме: - копією свідоцтва про народження заявниці; - довідкою про смерть; - копією свідоцтва про смерть [PERSON] виданого 29 грудня 2020 року відділом ЗАЦС Краснолучинського міського управління юстиції МЮ ЛНР; - листом № 1832/22.1-32 від 12.03.2021 про відмову Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у державній реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.\~257-1\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявницею свідоцтво про смерть [PERSON] , видане 29 грудня 2020 року відділом ЗАЦС Краснолучинського міського управління юстиції МЮ ЛНР, та у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 257-1\~ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» ЦПК України, Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), суд

Outcome: approved