Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій з урахуванням заяви про уточнення від 16.06.2020 року просила видати обмежувальний припис у вигляді заборони [PERSON] наближатися до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що відносно [PERSON] вже неодноразово виносились термінові заборонні приписи забороняючі знаходитись у її помешканні по [ADDRESS] . [PERSON] порушує приписи (останній від 22.05.2020 року), систематично приходить до заявниці додому та тероризує її та неповнолітніх дітей, веде себе неадекватно, лається, погрожує. 15.04.2020 року шлюб між заявницею та [PERSON] розірвано. В судове засідання заявниця не з`явилась, подала заяву про розгляд заяви без її участі. Заінтересована особа, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не є перешкодою у розгляді заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 22.05.2020 року інспектором роти №1 УПП в Херсонській області лейтенантом поліції Дячук І.Ф. складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] , в якому зазначено, що 22.05.2020 року о 18:30 у м . Херсоні по вул. Короленка, 29, громадянин [PERSON] вчинив сварку в ході якої виражався нецензурною лайкою в бік своєї колишньої дружини [PERSON] . Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п. п. 6, 7, 8 ч. 1 ст.1 Закону кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Оцінивши ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги щодо видачі обмежувального припису строком на три місяці. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial