overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору дарування від 26 січня 1993 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], їй належить житловий будинок № 22 по вул. Крупецька в м. Шостка Сумської області. Однак в результаті перекладу з російської мови прізвище та по-батькові заявниці у вказаному договорі нотаріусом було зазначено як «Бінюкова Валентина Анатоліевна», тоді як згідно паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків вірно «Бинюкова Валентина Анатоліївна». Встановлення даного факту заявниці необхідно для виготовлення технічного паспорту на її домоволодіння. Тому [PERSON] змушена була звернутися до суду з вказаною заявою. Заявниця надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій проти заяви не заперечує та просять справу розглядати без участі представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію паспорту громадянина України (а.с.3), в якому прізвище та по-батькові заявниці вказано як «Бинюкова Валентина Анатоліївна», копію картки фізичної особи-платника податків виданої на імя «Бинюкової Валентини Анатоліївни» (а.с.5), копію договору дарування від 26 січня 1993 року (а.с.6-7), в якому прізвище та по-батькові заявниці помилково вказано як «Бінюкова Валентина Анатоліевна», тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, наданими заявником доказами підтверджено те, що у договорі дарування житлового будинку від 26 січня 1993 року дійсно була допущена помилка щодо прізвища та по-батькові заявниці, а також встановлення даного факту дійсно має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для виготовлення технічного паспорту на її домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що після прийняття спадщини, 21.08.1973 року Шосткинською державною нотаріальною конторою їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою смт. Вороніж Шосткинського району, вул.. Леніна, 95, однак при заповненні вказаного свідоцтва про спадщину була допущена помилка в написанні прізвища. Згідно паспорту прізвище українською мовою є «Чала», однак нотаріусом помилково в свідоцтві про спадщину було зазначено прізвище українською мовою «Чалая», тоді як прізвище «Чалая» є правильним при написанні російською мовою. Вказана помилка при написанні прізвища не дає заявниці можливості належним чином розпоряджатись своїм майном, тому вона звернулась з заявою до суду. Заявниця надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час місце слухання справи повідомлені належним чином, причина відсутності суду не відома. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: копію паспорту громадянина України (а.с.7), в якому прізвище заявниці вказано як «Чала», копію картки фізичної особи-платника податків виданої на імя «Чала Марія Григорівна» (а.с.8), копію свідоцтва про право на спадщину від 21 серпня 1973 року (а.с.3), в якому прізвище заявниці помилково вказано як «Чалая», тому суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, наданими заявником доказами підтверджено те, що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 21 серпня 1973 року дійсно була допущена помилка щодо прізвища заявниці, а також встановлення даного факту дійсно має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для можливості належним чином користуватися своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою посилаючись на те, що 05 серпня 1995 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO], зареєстрований Розівською сільською радою Ясинуватського району Донецької області, про що був зроблений актовий запис № 2. Під час спільного сімейного життя [INFO] року народилась дочка [PERSON]. В свідоцтві про народження, виданого Розівською сільською радою Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 1, батьками дитини записані : [PERSON], [PERSON]. В інших документах прізвище заявниці вказано правильно - [PERSON]. [INFO] року помер її чоловік [PERSON], про що виконавчим органом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області зроблено актовий запис № 81. Встановити факт родинних відносин заявниці необхідно для уникнення у майбутньому ускладнень при оформлення документів дочки, котра є неповнолітньою. Заявниця у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Заінтересована особа до суду не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджено доказами, що є у справі, що [PERSON] дійсно є рідною матір'ю [PERSON]. Зазначений факт підтверджено свідоцтвом про народження, довідкою про склад родини, іншими матеріалами справи. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, вказаний факт доведено у судовому засіданні, тобто вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю понад п'ять років. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно. За час життя [PERSON] ніякого заповіту не складав, інших спадкоємців, крім заявниці, у нього немає. У зв'язку з викладеними обставинами, заявниця просила встановити факт її проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення вимог заявниці. Суд, заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мешкали однією родиною та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], з 23.06.2008 р., тобто на момент смерті спадкодавця заявниця була зареєстрована у вказаній квартирі та постійно мешкала (а.с.5,10). [INFO] спадкодавець помер (а.с.4). Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання однією сім'єю заявниці та померлого [PERSON] підтверджується показаннями свідків у судовому засіданні та іншими матеріалами справи. Згідно з ч. 5 п. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, вказаний факт доведено у судовому засіданні, тобто вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою посилаючись на те, що [INFO] року помер її рідний брат [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS]. За життя спадкодавця, ним був складений заповіт, яким він все своє майно заповідав їй. Після смерті брата відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку розташованого в [ADDRESS]. Цей будинок перейшов в її володіння і вона прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Однак у зв'язку з тим, що час життя померлий не оформив своє право власності належним чином, заявниця не має можливості оформити свої спадкові права. Заявниці у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Заінтересована особа до суду не з'явилася, звернулася з заявою про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Ясинуватської міської ради депутатів трудящих № 65/6 від 30 серпня 1973 року [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянки під [ADDRESS] (а.с. 9). Крім того факт права власності [PERSON] на житловий будинок підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві власності за вказаною адресою, рішенням виконавчого комітету Ясинуватської міської ради депутатів трудящих № 155/3 від 19 квітня 1978 року про продовження [PERSON] строку будівництва цього житлового будинку за вказаною адресою (а.с. 11), а також домовою книгою, з якої видно, що спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав з вересня 1988 року в належному йому будинку (а.с. 12). Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищезазначеною заявою, просить суд визнати [PERSON], [INFO] померлою, так як остання в 1993 році виїхав до м. Москва РФ , що підтверджується з неофіційних даних. Зацікавлена особа просить справу розглядати без її участі. Суд заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового розгляду, що до одруження заявниці з [PERSON], [INFO], її прізвище було [PERSON]. Батьками заявниці є [PERSON] та [PERSON]. Зазначене стверджується копією свідоцтва про народження, а.с.6, а також свідоцтвом про укладення шлюбу а.с.7. За заявою [PERSON], рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17.10.2002 року по справі № 2-2130/02 [PERSON] [INFO] було визнано безвісно відсутньою, оскільки з квітня 1993 року вона виїхала з м. Суми до м. Москва РФ з комерційного питання та до часу винесення рішення про її місцезнаходження невідомо, що підтверджується матеріалами справи №2-2130 на 22 аркушах оглянутої судом під час розгляду справи. З часу винесення рішення Зарічним судом м. Суми у 2002 році та до даного часу про місце перебування [PERSON] не відомо, вона не з'являється за місцем реєстрації, не телефонує. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Судом достовірно встановлено, що відомості про перебування, знаходження [PERSON] у місці її реєстрації відсутні понад 20 років з того часу, як востаннє хтось її бачив. За таких обставин у суду є всі правові підстави задовольнити заяву, визнати [PERSON], [INFO] померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій після уточнення заявлених вимог, просила суд встановити той факт, що вона є дружиною [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Заявниця в судове засідання не з'явилась, підтримала вимоги, справу просив розглядати за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини нез'явлення не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 вересня 1978 р. заявниці уклала шлюб із [PERSON], [INFO] у Лисичанському ВРАЦС, актовий запис №1071. Починаючи з моменту укладення шлюбу заявниця мешкала разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS]. За життя чоловік заявниці працював шахтарем та у 1997 році вийшов на пенсію, яка була йому призначена УПФУ в м. Лисичанську Луганської обл. [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер. Заявниця звернулась до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області з метою оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на що отримала відповідь, в якій було зазначено, що вона має право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, але її призначення буде можливо після усунення розбіжностей у прізвище, а саме: у свідоцтві про смерть чоловіка зазначено прізвище без апострофу, а згідно паспорту прізвище написано з апострофом). Факт того, що заявниця є дружиною [PERSON], [INFO], який помер [INFO]., заявниці необхідно встановити для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій після уточнення заявлених вимог, просила суд встановити факт належності їй свідоцтва про одруження ЯР№721832, виданого Львів-Шевченківським рай-бюро РАГС 02.07.1950 року. Заявниця в судове засідання не зявилась, підтримала вимоги, справу просила слухати за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Судом досліджені наступні докази: копія паспорту; копія свідоцтва про одруження. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2015 р. помер чоловік заявниці [PERSON], який проживав за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримав пенсіонер на момент смерті. Під час надання до УПФУ в м. Лисичанську документів необхідних для виплати заявниці допомоги на поховання її чоловіка [PERSON] було виявлено невідповідність написання дати її народження в паспорті та свідоцтві про одруження. Так, у [PERSON], [INFO], документом, що посвідчує особу є паспорт громадянина України ЕМ 986753, виданий Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області. У свідоцтві про одруження ЯР№721832, виданому Львів-Шевченківським рай-бюро РАГС 02.07.1950 р., дата народження заявниці помилково вказана 12 квітня 1925 р. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що місцем народження є особи, що уклала шлюб є м. Пролетарськ, Лисичанського р-ну, тобто попередня назва міста народження заявниці, вказаного у її паспорті. Також співпадають ім'я та по по-батькові заявниці та особи, вказаної у паспорті . Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій після уточнення заявлених вимог, просила суд встановити факт проживання однією сім'єю його та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]., проживали однією сім'єю в період з 06.02.1969 р. по день її смерті [INFO]. за адресою: [ADDRESS]. Заінтересована особа надала заяву про прийняття рішення на розсуд суду. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що [INFO]. померла дружина заявника - [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді грошових коштів, що зберігаються на рахунках ПАТ КБ «Надра». На час відкриття спадщини заявник та [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]., проживали однією сім'єю в період з 06.02.1969 р. по день її смерті [INFO]. за адресою: [ADDRESS]. Заявник звернувся до державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою від 05 вересня 2017 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Встановлення факту проживання однією сім'єю заявнику необхідно для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій після уточнення заявлених вимог, просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] р. у м. Алчевську Луганської обл., Україна, причина смерті: серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. Заявниця в судове засідання не з'явилась, підтримала вимоги, справу просила слухати в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Судом досліджені наступні докази: відмова у проведенні державної реєстрації смерті; копія заповіту; фото таблиця; копія лікарського свідоцтва про смерть №659. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у м. Алчевську Луганської області, Україна, померла [PERSON], [INFO], уродженка с. Боляновичі Мостиського району Лвівської області, громадянка Україна, на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], причина смерті: серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. Заявниця звернулась до Алчевського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області з заявою про державну реєстрацію смерті та видачу документу українського зразка, на що отримала відмову у реєстрації смерті, у зв'язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує факт смерті. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій після уточнення заявлених вимог, просила суд встановити факт смерті батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Алчевську Луганської обл., Україна, причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне ураження головного мозку. Заявниця в судове засідання не з'явилась, підтримала вимоги, справу просила слухати в її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Судом досліджені наступні докази: відмова у проведенні державної реєстрації смерті; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про поховання; копія лікарського свідоцтва про смерть №105. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у м. Алчевську Луганської області, Україна, помер батько заявниці [PERSON], [INFO], уродженець м. Алчевська Луганської області, громадянин Україна, на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне ураження головного мозку. Заявниця звернулась до Станично-Луганського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області з заявою про державну реєстрацію смерті та видачу документу українського зразка, на що отримала відмову у реєстрації смерті, у зв'язку з тим, що відсутній документ, що підтверджує факт смерті. Згідно з положенням п.2 ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved