Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Заявниця у серпні 2021 року звернулася до суду з указаною заявою, яку мотивувала тим, що її батько [PERSON] помер [INFO] у місті Моспине Пролетарського району міста Донецьк. Документом, що підтверджує факт його смерті є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , яке видане 23.06.2021 року відділом запису актів цивільного стану органом окупаційної влади тимчасово окупованої території України та лікарське свідоцтво про смерть №41 від 22.06.2021 року. Отримати свідоцтво про смерть у Тростянецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) заявнику не вдалося, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Посилаючись на указані обставини, [PERSON] просить суд установити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Моспине Пролетарського району міста Донецьк. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити, посилалася на те, що її батько [PERSON] з 2011 року проживав із співмешканкою у м.Моспине Пролетарського району міста Донецьк, яке наразі є окупованим. З 2013 року він хворів на онкологічне захворювання, від якого помер [INFO] , про що повідомила заявницю співмешканка батька. Установлення факту смерті батька їй необхідно для оформлення права на спадщину у виді земельної частки (паю). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, від Тростянецького відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану в\~Охтирському районі\~Сумської області\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Суми)\~ надійшов лист про відсутність заперечень та розгляд справи без участі його представника. Ухвалою суду від 04.08.2021 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 05.08.2021 заявником надано заяву про усунення недоліків та сплачено судовий збір. Ухвалою суду від 05.08.2021 року заява була прийнята до розгляду і відкрито провадження. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.9, 10). На підтвердження факту смерті [INFO] [PERSON] у м.Моспине Пролетарського району міста Донецьк заявник надала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2021, видане у м.Донецьк органом окупаційної влади тимчасово окупованої території України та лікарське свідоцтво про смерть №11, за змістом якої батько заявника помер [INFO] внаслідок ракової інтоксикації, злоякісне утворення гортані (а.с.22-23). Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з переліком, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення №1085-р від 07.11.2014 року населені пункти м. Донецьк (у тому числі м. Моспине) Донецької області, входять до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно із статтею 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до\~статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть осіб, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав заявниці, зокрема, права на оформлення спадщини після смерті батька. З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту. На підставі пункту 8 частини 1 статті 430\~ЦПК України сліддопустити негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved