Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Заявниця\~ звернулася до суду\~ з вказаною заявою, в якій просила\~\~ встановити факт\~ смерті її батька [PERSON], який помер\~ 27.12.2016 року в м. Донецьк. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтувала\~ тим,\~ що 27 грудня 2016 року в м. Донецьк помер її батько [PERSON], [INFO], , громадянин України. Оскільки вказаний населений пункт розташований на території не підконтрольній Україні, [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька, через що вимушена звернутися до суду.\~ Заявник в судове засідання не зявилась, від неї в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні заяви в повному обсязі. Заінтересована особа \~Олександрівський районний у м. Запоріжжі\~\~ відділ державної реєстрації\~ актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області\~ надала\~\~ заяву\~\~про розгляд справи у відсутність її представника\~ , не навівши будь-яких заперечень на доводи заявника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що заявник, [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження № 945930. 27 грудня 2016 року в м. Донецьк помер [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка про причину смерті № 474 від 27.12.2016 року видана лікарем [PERSON], лікарським свідоцтвом про смерть\~[PERSON] № 574 від 27.12.2016 року видане КУ ЦПМСП МЗ ДНР та свідоцтвом про смерть, видане Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР від 28.12.2016 року, серії ДНР № 044832. Також, судом встановлено, що заявник є громадянкою України та зареєстрована у місті Запоріжжі, [PERSON] також був громадянином України. Таким чином, видані органами на території м. Донецька, довідки про смерть не засвідчують у встановленому порядку факту смерті громадянина [PERSON], що створює перешкоди [PERSON], яка позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть батька. Заявник звернулась до Олександрівського\~ районного\~ у м. Запоріжжі\~\~ відділу державної реєстрації\~ актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області\~, але їй була надана відмова у проведенні державної реєстрації смерті батька. Згідно ст. 257-1 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Донецький міський відділ записів актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР підпорядковується Донецькій Народній Республіці, на яку відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Статтею 9 ч.2,3,4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що документи, а саме: довідка про причину смерті № 474 від 27.12.2016 року видана лікарем [PERSON], лікарське свідоцтво про смерть\~[PERSON] № 574 від 27.12.2016 року видане КУ ЦПМСП МЗ ДНР та свідоцтво про смерть, видане Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР від 28.12.2016 року, серії ДНР № 044832, видані органами, які створені та діють у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті її батька [PERSON], [INFO], документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, як громадянки України, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], який помер\~ 27 грудня 2016 року в м. Донецьк.

Outcome: approved