Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], громадянина України, померлого 27 січня 2017 року у місті Горлівка Донецької області в Україні внаслідок гострої сердечно-судинної недостатності. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються довідкою про причину смерті №253 від 27 січня 2017 року, виданою «Республіканським бюро судово-медичної експертизи». При зверненні заявниці до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті були предявлені документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, [PERSON] звернулася до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВА №952249, виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 25 серпня 1997 року, [PERSON] народилася 20 липня 1955 року у місті Горлівка Донецької області. 08 серпня 1975 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, про що видане свідоцтво серії І-ЕТ №405577 від 08 серпня 1975 року. після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Відповідно до довідки №0000144524 від 07 квітня 2017 року, [PERSON], [INFO], взята на облік внутрішньо переміщеної особи в Центральному районі міста Маріуполя. [PERSON] помер 27 січня 2017 року у місті Горлівка Донецької області в Україні внаслідок гострої сердечно-судинної недостатності. Вказані обставини підтверджуються довідкою про причину смерті №253 від 27 січня 2017 року, виданою «Республіканським бюро судово-медичної експертизи». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Горлівка входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з цим, заявник звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом за вих.379/15.2-106 від 28.04.2017 їй було повідомлено, що реєстрацію смерті [PERSON] за предявленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав її спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved