Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Заявниця, звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що 03 липня 1996 року її мати, [PERSON], склала заповіт, який посвідчено виконавчим комітетом Великокамянської сільської ради за реєстром № 54 на імя [PERSON]. 31 травня 2005 року остання померла. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявниця прийняла спадщину. Вона має намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту. Однак, в державній нотаріальній конторі їй відмовлено з підстав того, що в заповіті допущена помилка існує розбіжність прізвища, імя та по батькові, зазначених в її паспорті та заповіті, а саме замість прізвища за паспортом «Іванішин» у заповіті зазначено «Іванишин». Просить встановити, що дублікат заповіту, що має силу оригіналу, посвідчений 17 жовтня 2017 року за реєстром № 119 (заповіт посвідчений 03 липня 1996 року за реєстром № 54) від імені [PERSON], на імя «Іванишин Галини Іванівни» належить «Іванішин Галині Іванівні». Заявник в судове засідання не з»явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Пядицької сільської ради обєднаної територіальної громади Коломийського району в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення на розсуд суду на підставі наявних доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи 11 лютого 1950 року одружились [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 3 від 11 лютого 1950 року, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії ЯФ № 625819. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Дячук». 09 лютого 1959 року в [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР №322337 від 22 березня 1959 року. 26 квітня 1980 року мати заявниці зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 8, у звязку з чим прізвище її після реєстрації шлюбу стало «Іванішин», про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00009480210 від 22 вересня 2011 року. 17 жовтня 2017 року старостою сіл [PERSON]»янка, Фатовець П»ядицької сільської ради ОТГ [PERSON] видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу [PERSON] замість втраченого, який зареєстровано в реєстрі за № 119. Заповіт посвідчено виконавчим комітетом Великокамянської сільської ради 03 липня 1996 року за реєстром № 54, відповідно до якого [PERSON] заповіла своїй дочці все належне їй майно. Однак, прізвище дочки зазначено Іванишин» (а.с. 5). 31 травня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-НМ № 007647, актовий запис № 19. Державний нотаріус [PERSON] 22 листопада 2017 року повідомила заявницю, яка є спадкоємцем згідно із заповітом, що у поданих нею документах є розбіжності: в її паспорті та свідоцтві про шлюб зазначено прізвище «Іванішин», а в заповіті «Іванишин» (а.с.7). Згідно паспорту серії СЕ 584707, виданого Коломийським МВ УМВС України в Івано-Франківській області 12 жовтня 2011 року, ім»я заявниці зазначено [PERSON] (а.с. 6). Зазначені в документах розбіжності зі слів заявниці не дають їй можливості вчиняти будь-які дії по вільному розпорядженню спадковим майном. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінюючи вищевказане суд вважає, що оскільки заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви, а вирішення її позитивно впливає на законні права та інтереси заявниці, а\~також те, що законом не встановлено іншого порядку встановлення цього факту, то дану заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, ЦК України,\~

Outcome: approved