Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла тітка [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина. Заявниця протягом шести місяців після її смерті вступила у фактичне розпорядження спадковим майном. У тітки близьких родичів, крім заявниці не було, а у заявниці батьки померли раніше за спадкодавця, тому з 1998 року [PERSON] надавала матеріальну допомогу, що було основним і постійним джерелом засобів для існування заявниці, а вона в свою чергу турбувалась та допомагала їй по господарству. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення заяви не заперечують. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 1998 року хоча і працювала та отримувала заробіток, але основним і постійним джерелом її доходів становила допомога з боку її тітки [PERSON] , яка полягала в отриманні пенсії тітки та її господарства. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Згідно довідок виданих Билським старостинським округом Коропської селищної ради, Коропського району, Чернігівської області [PERSON] вступила в управління спадковим майном протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, після смерті своєї тітки [PERSON] , яка померла [INFO] та володінням сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , який зареєстровано 02.09.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 389. [PERSON] перебувала 3 роки на утриманні у [PERSON] , яка померла [INFO] , вели спільне господарство. [PERSON] доглядала [PERSON] та здійснила поховання за власні кошти. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 Постанови N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ст. 531 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт свого перебування на утриманні померлої, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням факту перебування на утриманні спадкодавця законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved