overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання [PERSON] обмежено дієздатним та призначення піклувальника, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється матір'ю [PERSON] [INFO], який є інвалідом другої групи загального захворювання, внаслідок чого потребує індивідуального стороннього догляду, оскільки внаслідок цієї хвороби він не усвідомлює значення своїх дій і не може ними керувати, а тому просила суд задовольнити заяву. Заявниця в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій своє подання підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі. Представник Кіцманської міської ради в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій в якій подання визнають повністю та просила справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши докази по справі та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що дійсно [PERSON] є обмежено дієздатним, що підтверджується актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №27, відповідно до якого він внаслідок хронічного психічного захворювання не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад. Який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки піклувальника. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] обмежено дієздатним та призначення йому піклувальника. На підставі ст. ст. 36, 37, 59, 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], яку обґрунтувала тим, що в [PERSON] зник о 2007 році. З цього часу його місцезнаходження їй невідомо. Вона намагалася встановити місце його знаходження, однак її пошуки не дали позитивного результату. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутніми, тому що це їй необхідно для вирішення питання про отримання субсидії. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] просили суд задовольнити заяву [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, які підтвердили обставини, викладі у заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутніми. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізичну особу може бути визнано судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно довідки-акту № 9-89 від 06.02.2017, виданого секретарем КСН «Пос. Кировка», [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в м. Маріуполі по вул. Западная д. 2, з 2007 року. (а.с. 5) Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги [PERSON], визнавши [PERSON] безвісно відсутнім. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання її баби - [PERSON] [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає на стійке хронічне психічне захворювання, перебуває під диспансерним спостереженням Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. В судове засідання заявниця подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та заяву підтримала і просить її задовольнити, визнати [PERSON] [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуна. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської Ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав і просить її задовольнити та встановити опіку над [PERSON] та призначити їй опікуна. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання. За станом здоров»я вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вона потребує встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Це підтверджується в судовому засіданні: висновком судово-психіатричної експертизи про те, що [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; іншими доказами зібраними по справі. Відповідно до вимог ст. 41 ч. 1 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до подання органу опіки та піклування, опікуном [PERSON] може бути її онука - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання її доньки - [PERSON] [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає на стійке хронічне психічне захворювання, перебуває під диспансерним спостереженням Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру. Через хворобу вона не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала і просить її задовольнити, визнати [PERSON] [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуна. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської Ради заяву підтримав і просить її задовольнити та встановити опіку [PERSON] та призначити їй опікуна. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання. За станом здоров»я вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вона потребує встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Це підтверджується в судовому засіданні: висновком судово-психіатричної експертизи про те, що [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; іншими доказами зібраними по справі. Відповідно до вимог ст. 41 ч. 1 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до подання органу опіки та піклування, опікуном [PERSON] може бути її мати - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання її сина - [PERSON], [INFO], недієздатним, обгрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] є інвалідом 2 групи довічно через розумову відсталість, у зв'язку з захворюванням не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та опіки. У зв'язку з цим заявниця просила визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її опікуном. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Прокурор не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. Заінтересована особа - представник виконкому Великоперевізької селищної ради, як орган опіки і піклування, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. Опікуном [PERSON] пропонував призначити його матір - [PERSON]. Заслухавши пояснення заявниці, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності із ч.1 ст.39 ЦК України особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Як вбачається з акту судово-психіатричної експертизи №121 від 06.03.2014 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Заявниця є матір'ю [PERSON], проживає разом з ним та здійснює за ним постійний догляд, при загостренні хвороби періодично направляє його на стаціонарне лікування. Перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України для призначення заявниці опікуном над її сином - [PERSON] не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Заявниця мотивує вимоги тим, що 18.07.2006 року за релігійним обрядом вона уклала шлюб з громадянином Йорданії [PERSON]. Сім'я проживала [ADDRESS]. У вересні 2011 року її чоловік забрав деякі документи, золоті прикраси та виїхав у невідомому напрямку і з того часу місцезнаходження його невідоме, жодної інформації про нього немає. Заявниця сама виховує неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], і має право на отримання соціальної допомоги при визнанні її чоловіка безвісно відсутнім. У зв'язку з цим заявниця звернулася до суду і просила визнати батька її дитини громадянина Йорданії [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що місце перебування [PERSON] не відоме з кінця 2011 року. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що заперечень проти задоволення заяви не має, просила розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення заявниці та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Судом встановлено, що сім'я заявниці проживала за адресою [ADDRESS]. У вересні 2011 року чоловік заявниці вибув у невідомому напрямку і з того часу місцезнаходження його невідоме, жодної інформації про нього немає. В даний час на території Єнакіївського району Донецької області проводиться антитерористична операція і отримати відомості з місця реєстрації чоловіка заявниця не иає можливості. Внаслідок цього заявниця позбавлена можливості оформити своє право на одержання державної допомоги. Виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності [PERSON], яка померла 26 жовтня 1999 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0303518, виданого 28 січня 1997 року на підставі рішення Козятинської районної державної адміністрації від 26 грудня 1996 року № 502 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСТП «Трудівник» розміром 2,87 в умовних кадастрових гектарах на імя [PERSON]. Заявниця посилається на те, що 26.10.1999 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] та земельної частки (паю) в КСТП «Трудівник» с. Махаринці Козятинського району Вінницької області. Після смерті матері спадщину прийняли вона та її брат [PERSON], вступивши в управління та розпорядження спадковим майном, так як проживали з матірю за однією адресою та подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу [PERSON] На даний час виникли складнощі в оформленні земельної частки (паю), оскільки у сертифікаті на земельну частку (пай) серії ВН № 0303518, виданого 26.01.1997 року, зазначене дівоче прізвище матері «Баранчук». Відповідно до свідоцтва про смерть прізвище матері зазначене як «Швець», в свідоцтві про право власності на житло прізвище матері зазначене як «Швець». Заявниця в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить справу слухати у її відсутність (а.с. 20). В судове засідання заінтересована особа не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій просять справу слухати у його відсутність, заявлені вимоги визнає (а.с. 21). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що слід прийняти визнання заяви відповідачем, так як воно є безумовним,\~\~відповідає вимогам закону і не порушує нічиїх прав, свобод і законних інтересів, заявлені вимоги слід задовольнити. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у\~\~мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Правовідносини, які склались між сторонами,регулюються п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності документів. Свою заяву мотивує тим, що вона народилася 09.10.1963 року в м. Тальне Черкаської області. На даний час досягнула пенсійного віку, але не може оформити документи на пенсію, так як є розбіжності в написанні її імені в документах (трудовій книжці та паспорті), в звязку з чим вона змушена звернутись до суду з заявою, в якій просить встановити належність її документу. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила її задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, заявниця по справі - [PERSON] народилася 09.10.1963 року в с. Доброводи Уманського району Черкаської області (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу позивачці після розірвання шлюбу залишено прізвище - [PERSON] (а.с.12). Згідно копії трудової книжки БТ-I № 4307625 від 16.01.1985 року заявниця записана як [PERSON] (рос.мова) (а.с.8). Згідно копії паспорта заявниця записана як [PERSON] (а.с. 3). Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту [PERSON] навчалася в Доброводівській середній школі Уманського району Черкаської області (а.с. 5-6). Кожна\~ особа\~ має\~ право\~ в\~ порядку,\~ встановленому\~ законом,\~ звернутися\~ до\~ суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що визначено ст. 3 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п.п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності документу. Свою заяву мотивує тим, що її трудова книжка колгоспника, яка була виписана 20.01.1984 року оформлена з помилкою, а саме - в трудовій книжці заявниця записана по батькові як «Вікторівна», тоді як в дійсності вона «Віталіївна». Таким чином, заявниця не може підтвердити свій трудовий стаж в звязку з чим, вона змушена звернутись до суду з даною заявою. Заявниця до початку судового засідання подала заяву в якій просила суд заяву про встановлення факту належності документу задовольнити, а справу розглядати без її участі. Представник зацікавленої особи в судове засідання надав заяву в якій не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту належності документу та просив суд, справу слухати без участі представника зацікавленої особи. Суд, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Відповідно до паспорту громадянина України виданого Тальнівським РВ УМВС України в Черкаській області серії НЕ 269789, заявниця зазначена як [PERSON]. Відповідно до трудової книжки № 650 дата заповнення 20.01.1984 року, виданої колгоспом ім. Б.Хмельницького, с.Легедзино Тальнівського району, заявниця зазначена як [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 17.07.1977 року серія І-СР №299228, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний запис за №11, після реєстрації шлюбу прізвище присвоєно як [PERSON] та відповідно [PERSON]. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, враховуючи ідентичність імені по батькові заявниці, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності документу. Свою заяву мотивує тим, що її трудова книжка серія [NUMBER] від 09 вересня 1978 року була виписана на подвійне прізвище «[PERSON]», проте згідно паспорту та інших документів її прізвище зазначено яке «[PERSON]». Таким чином, заявниця не може підтвердити свій трудовий стаж в зв'язку з чим, вона змушена звернутись до суду з даною заявою. Представник заявниці до початку судового засідання подав заяву в якій просив суд заяву про встановлення факту належності документу задовольнити, а справу розглядати без їх участі. Представник зацікавленої особи в судове засідання надав заяву в якій не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту належності документу та просив суд, справу слухати без участі представника зацікавленої особи. Суд, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з таких доказів: Відповідно до паспорту громадянина України виданого Тальнівським РВ УМВС України в Черкаській області серії [NUMBER], заявниця зазначена як [PERSON], [INFO], уродженка с.Майданецьке Тальнівського району. Відповідно до свідоцтва про народження від 08.02.1961 року серії [NUMBER], [PERSON], народилась [INFO] в с.Майданецьке Тальнівського району. Відповідно до трудової книжки [NUMBER] дата заповнення 09.09.1978 року, заявниця зазначена з подвійним прізвищем «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 12 липня 1993 року, [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, після розірвання шлюбу прізвище їй присвоєно «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, враховуючи ідентичність імені по батькові заявниці, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved