Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Заявниця звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що при оформленні документів на призначення пенсії виявилося що в архівних довідках та трудовій книжці є скорочення її персональних даних, а її ім`я зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Виправити вказані неправильні записи в позасудовому порядку неможливо, що позбавляє її можливості в оформленні пенсії та доведенні страхового стажу. Тому, заявниця просить встановити факт належності їй вказаних у заяві архівних довідок та трудової книжки. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Представник заінтересованої особа в судовому засіданні, щодо вимог заяви не заперечує. Врахувавши позиції сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що після реєстрації шлюбу у 1981 році заявниця змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24 липня 2020 року (а.с. 15). У 1988 році розпочала трудову діяльність та оформила трудову книжку, яку видано на ім`я « [PERSON] ». 30 січня 2001 року заявниця розірвала шлюб. А у 2002 році знову вийшла заміж та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 06 жовтня 2021 року (а.с. 14). Листом Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому не враховано період роботи з 10 квітня 1982 року по 06 грудня 1988 року із-за розбіжностей у правовстановлюючих документах (а.с. 12). Так із долучених до матеріалів справи копій архівних довідок видно, що в зазначенні анкетних даних заявниці містяться розбіжності, зокрема по-батькові зазначено скорочено «[PERSON]» замість « [PERSON] », в іншу видано на ім`я « [PERSON] » та « [PERSON] ». З долучених до матеріалів справи копії паспорта заявниці вбачається, що її ім`я та по-батькові зазначено як « [PERSON] » (а.с. 4). У свідоцтві про розірвання шлюбу вказано дані « [PERSON] » (а.с. 13). Крім того, вказаний факт підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які працювали разом із заявницею в колгоспі «Прапор комунізму» та підтвердили, що дійсно у вказані періоди вона працювала з ними у колгоспі дояркою та інших осіб із схожими анкетними даними в той час не було. Суд вважає, що вищеописані розбіжності в написанні імені та по-батькові заявниці у архівних довідках та трудовій книжці виникли внаслідок неуважності працівників органу, що видав документи. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, оскільки вона не може іншим чином довести наявність страхового стажу для оформлення пенсії за віком, а тому виходячи із того, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі наведеного та

Outcome: approved