Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON] померлим, в якій зазначила, що у січні 2010 року її брат, - [PERSON] , [INFO] поїхав на заробітки до Російської Федерації, а з вересня 2014 року зв`язки між ними втрачені і про його місце перебування нічого не відомо. Заявник просила суд визнати [PERSON] померлим, оскільки це необхідно для оформлення спадщини на належну йому 1/4 частку квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Карнаух В.В. підтримав свої вимоги, викладені у заяві, і просив суд їх задовольнити. Зацікавлена особа - [PERSON] та представник заінтересованої особи-Кахов-ської міської державної нотаріальної контори Херсонської області до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Вислухавши представника заявника, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши таким чином об-ставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 лютого 2010 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються співвласниками квартири [ADDRESS] після смерті їх бать-ка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с .5) Згідно талону-повідомлення єдиного обліку № 9306 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, 13 листопада 2019 року до Ка - ховського ВП ГУНП від [PERSON] , [INFO], надійшла заява про те, що її брат [PERSON] , [INFO] понад десять років виїхав з території України до Російської Феде-рації (а.с.38). В своїй заяві [PERSON] вказує, що оголошення померлим її брата необхідно, оскільки з моменту останнього спілкування минуло майже 10 років, а тому така відсут-ність його за місцем реєстрації дає підстави констатувати про його ймовірну смерть (а.с.2-3; 25-26). Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до положень ст. 46 ЦК фізична особа може бути оголошена судом по-мерлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смер-тю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З ура-хуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до закінчення цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Отже, ЦК України передбачає кілька видів фактів з яких випливає обчислення, що мають правове значення для визнання особи такою, що померла: -3 роки загальний строк; -2 роки від дня закінчення воєнних дій у разі, якщо особа пропала безвісти у зв`яз-ку з цими діями; 6 місяців якщо особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку (вна-слідок катастрофи, стихійного лиха тощо); -строк, визначений судом, але не менший шести місяців - залежно від конкретних обставин. Щодо вимог заяви, то суд, враховуючи, правила ч.3 ст.46 ЦК України, та оціню-ючи обставини, на які послалася заявниця, виходить з того, що, відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на презумпції смерті цієї осо-би, правові наслідки оголошення фізичної особи такою прирівнюються до правових на-слідків, які настають у разі смерті (ст. 47 ЦК України). Відтак, після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призна-чається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представ-ництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України). Законодавство виділяє ряд підстав, за наявності яких громадянин може бути оголошений померлим. До таких підстав належать: -відсутність громадянина в місці постійного проживання протягом трьох років з дня отримання останніх відомостей про нього, а в деяких випадках, визначених зако-нодавством, - протягом шести місяців; -неотримання відомостей про місце перебування фізичної особи протягом визна-ченого законодавством часу; -неможливість встановити, чи є живою фізична особа. Заявник в заяві вказує, що відсутність контактів із її братом понад 9 років та без-результативність його пошуків дає підстави констатувати про його ймовірну смерть. Суд вказує, що оголошення особи померлою провадиться у порядку, аналогіч-ному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її за-гибель, а обставини, які дають підставу суду припускати смерть такої особи. Визнання громадянина померлим тягне за собою ряд правових наслідків, але не відображається на його правоздатності та дієздатності. Громадянин, що перебуває живим, не перестає бути суб`єктом права. Визнання фізичної особи померлою не допускається у випадках, коли вона переховується від розшуку (наприклад, за кримінальною справою), або про яку вірогідно відомо, що вона жива, але немає точних відомостей про її місце пе-ребування. Суд констатує, що оскільки останні дії щодо пошуку зниклого брата [PERSON] проводились 13 листопада 2019 року, і окрім заяви про відсутність за місцем реє-страційного обліку [PERSON] до Каховського ВП ГУНП в Херсонській області до суду не надано інших доказів, а тому слід дійти висновку про неповний обсяг вжитих за-ходів щодо розшуку зниклого [PERSON] . Суд вказує, що оголошення громадянина померлим базується на презумпції смертності (тобто на припущенні, що громадянин, який відсутній, - мертвий). В той же час у [PERSON] відсутні як інформація так і припущення, згідно яких судом можливим було б зробити висновок про смерть [PERSON] , а зі змісту зая-ви, заявник не вказує на жодні обставини, які могли б спричинити смерть її брата. Відповідно до ст. 306 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу без-вісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну від-сутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка про-пала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного не-щасного випадку. Проте під час судового розгляду, жодна із цих обставин не підтверджується реаль-ним фактом, або рядом подій які мали б в кінцевому результаті такі наслідки. Відтак, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносин у контексті з`ясованих судом обставин справи, суд вважає, що представником заявниці не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що [PERSON] , можливо оголосити померлим, а інші матеріали справи таких доказів не містять, а тому не доведені обставини, що дають підставу суду припускати смерть цієї особи, або обставини, що загрожували смертю цій фізичній особі, а тому в результаті розгляду справи суд дій-шов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] померлим. Окремо слід зауважити щодо показань свідків, допитаних в судовому засіданні. Судом не було встановлено об`єктивних, чітких та несуперечливих показань свідків, які необхідні для встановлення об`єктивної істини в справі при винесенні законного та об-ґрунтованого рішення. На переконання суду показання всіх допитаних свідків не дають змогу встановити зв`язок між поясненнями сторін і фактичними правовідносинами, та є неспроможними підтвердити чи спростувати наявні у справі докази та пояснення сторін, а тому оцінюються судом критично. Підсумовуючи все викладене, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення вимог заяви. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed