Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] доводиться їй рідною матір»ю, в якої в 2007 році стався обширний інсульт та в зв»язку з чим її матері було встановлено І»Б» групу інвалідності на підставі загального захворювання. Дане захворювання призвело до розладу функцій організму та спричиняє обмеження життєдіяльності, тому просить визнати її матір [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, пояснила, що її мати не розуміє окружаючої її обстановки, не здатна до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи УПФ в м. Шостка та Шосткинському районі в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та про те, що проти задоволення вимог заявниці не заперечує. Каліївська сільська рада Шосткиського району в особі свого представника Осипенко Н.В. проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] встановлена перша «Б» група інвалідності загального захворювання(а.с. 10). [PERSON].(дівоче прізвище [PERSON]) згідно свідоцтва про народженя є рідною дочкою [PERSON].( а.с. 15), має медичну освіту, що підтверджується дипломом молодшого спеціаліста (а.с.17). З акту судово-психіатричного експерта № 390 від 27.11.2014 року (а.с.47-49) вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки розладу психіки і поведінки з вираженим зниженням пам»яті та інтелекту, судомним синдромом F.07.83 за своїм психичним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Згідно з вимогами ст. 39 ЦК України, суд визнає особу недієздатною, якщо вона, внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Що стосується встановлення опіки то відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органа опіки та піклування. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування не надала суду подання щодо узгодженості кандидатури опікуна. Тобто, при вирішенні питання, щодо призначення опікуном [PERSON], не були враховані вимоги Цивільного кодексу України, Цивільно-процесуального кодексуУкраїни, Постанови Міністерства охорони здоров»я, Міністерства праці та соціальної політики України 34/166/131/88 від 26.05.99, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 червня 1999р. заN387/36803.1.,а саме, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Оскільки ні орган опіки Каліївська сільска рада ні заявник не надали відповідних доказів того, що саме [PERSON] повинна бути опікуном то суд в частині встановлення опіки приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні в цій частині заяви. Відповідно до ч.2ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial