Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Останній на момент смерті належала земельна ділянка [NUMBER] площею 4,10 га, розташована на території Надлацької сільської ради та передана померлій для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого Надлацькою сільською радою 18 жовтня 2001 року. Після смерті матері, маючи намір успадкувати її майно заявниця звернулася до приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу Малютяк A.B. з заявою про прийняття спадщини. При цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину заявниці було відмовлено в зв'язку з тим, що неможливо встановити приналежність документу, що посвідчує право власності (оскільки померла [PERSON], а державний акт виданий [PERSON]), який необхідний для вивчення нотаріальної дії відповідно до статей 49, 50 Закону України «Про нотаріат. В наданих документах приватному нотаріусу наявна помилка в написанні прізвища, а саме згідно свідоцтва про народження заявниці [NUMBER] вона народилася [INFO], в даному свідоцтві її матір'ю записано «[PERSON]», батька записано «[PERSON]» (який помер [INFO]). В зазначеному вище державному акті на право приватної власності прізвище матері вказано «[PERSON]». Але у паспорті і як наслідок, у свідоцтві про смерть [NUMBER] в зв'язку з неправильним перекладом прізвища матері, вона зазначена, як «[PERSON]». Нотаріус ставить під сумнів належність вказаного державного акту померлій - [PERSON]. Розбіжності в написанні прізвища матері заявниці виникли виключно з причин допущення описки уповноваженими органами при видачі паспорта, а потім, як наслідок і свідоцтва про смерть. За виключенням прізвища, всі інші записи (ім'я, по-батькові) є абсолютно тотожними, а тому підтверджують належність померлій [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]. Крім того заявниця зверталась до відділу Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області з проханням внести виправлення до державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], але у здійсненні таких виправлень їй було відмовлено, посилаючись на те, що внесення виправлень до державних актів не входить до їхньої компетенції. Так, діючим законодавством не передбачено здійснення виправлень у вказаному вище правовстановлюючому документі, що не дає заявниці можливості вирішити дану проблему у позасудовому порядку. В іншому порядку заявниця не може підтвердити наявність вказаного неоспорюваного права, оскільки згідно п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею та договорів оренди, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року за № 43, та згідно п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, не допускаються виправлення в державних актах на право на власності на землю. Оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю [NUMBER], прізвище матері заявниці вказане як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть - «[PERSON]» вона не може успадкувати належне їй майно. Самостійно виправити помилку заявниця не може, а тому змушена звернутись до суду, оскільки відсутня інша процедура виправлення помилок в правовстановлюючому документі. Просила суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 18 жовтня 2001 року на підставі рішення сесії Надлацької сільської ради від 20 липня 2001 року № 14. Представник заявниці в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справу можливо розглянути без участі сторін на підставі письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Світлокопією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 18.04.2005 року підтверджується, що [INFO] померла [PERSON] /а.с.8/. Світлокопією свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.05.1960 року підтверджується, що батьком заявниці записаний [PERSON], а матір'ю записана [PERSON] /а.с.9/. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2015 року встановлено факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] [INFO], уродженка с. Блажево Рокитнівського району Рівненської області доводиться рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO] в с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.10/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначене рішення має преюдиційне значення для вирішення даної справи по суті. Відповідно до світлокопії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,10 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.11/. Нотаріус роз'яснила заявниці, що для оформлення спадщини на майно, необхідно пред'явити відповідні документи що підтверджуватимуть право власності померлої [PERSON], на земельну ділянку /а.с.12/. Відповідно до довідки виданої виконкомом Надлацької сільської ради від 19.01.2017 року № 151, громадянка [PERSON] і [PERSON] являлася однією особою /а.с.13/. Відповідно до довідки виданої виконкомом Надлацької сільської ради від 19.01.2017 року № 149, дійсно на території Надлацької сільської ради знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва видана згідно державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] ділянка [NUMBER] площею 4,10 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] померлій гр. [PERSON]. Договору оренди не укладено, земельна ділянка використовується одноосібно. Наведені в мотивувальній частині рішення обставини свідчать про те, що померла [PERSON] доводиться заявниці рідною матір'ю. Заявниця позбавлена можливості успадкувати майно, що залишилось після смерті матері, а саме земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючому документі, державному акті на право приватної власності на землю, наявна помилка в написанні прізвища матері через літеру «і», дана помилка допущена не з вини померлої, а з вини органів, які на той час видавали зазначенні документи. Нормативно правовими актами України не передбачено можливості внесення змін, виправлень, уточнень до державних актів на право приватної власності на землю, це питання вирішується тільки у судовому порядку шляхом визнання належності правовстановлюючого документа особі. Враховуючи перелічені норми права та викладене суд приходить до категоричного висновку, що державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] належить померлій [PERSON]. Встановлення факту належності державного акту на право власності на землю потрібно заявниці для оформлення спадщини. На підставі наведеного, та

Outcome: approved