Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] Андрієвною, яка померла 13.04.2018 в селі Грабовець Стрийського району Львівської області, вул. Нова, 9, на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що 13.04.2018 померла її мати [PERSON] За життя 23.11.2015 її мати склала заповіт, яким все належне їй майно, а саме: земельну ділянку розміром 0,5400 га, розташовану на території Семигинівської сільської ради Стрийського району, заповіла їй. Також вказує, що її мати була пенсіонером та за станом здоровя потребувала сторонньої допомоги, а тому з березня 2015 року постійно проживала з нею в її будинку № 9 по вул. Нова в с. Грабовець Стрийського району Львівської області. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері з підстав пропуску шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини. А тому для подальшого оформлення спадкових прав та реалізації свого права на спадкування за заповітом їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, просить суд її задовольнити. Пояснила, що її матір [PERSON] була мешканкою с. Семигинів Стрийського району. Однак, так як вона була особою похилого віку, хворіла, у звязку з чим потребувала постійного догляду та піклування, в березні 2015 року вона забрала матір до себе в будинок для проживання в [INFO]. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги визнає та просить встановити факт спільного проживання його сестри [PERSON] з їх матірю [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, приходить до переконливого висновку, що заява є належним чином обґрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Заявниця скористалася своїм правом та звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки не може успадкувати майно, яке належало її матері. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯР № 858551, актовий запис №28, [PERSON] народилась 10.06.1948, її батьками були [PERSON] та [PERSON] /а.с. 5/. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-АБ № 342550 від 26.08.1972, виданого Дулібською сільською радою Стрийського району, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та після реєстрації одруження [PERSON] присвоєно прізвище Каспер /а.с. 6/. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 342351 від 20.03.2012 [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,5400 га, розташованої на території Семегинівської сільської ради Стрийського району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 9/. За життя матір заявниці [PERSON] склала заповіт, посвідчений 23.11.2015 секретарем виконкому Семегинівської сільської ради Стрийського району Львівської області [PERSON], відповідно до якого [PERSON] зробила розпорядження про те, що належне їй право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯБ № 342351, заповідає [PERSON] /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 505322, актовий запис № 3, виданого виконавчим комітетом Семегинівської сільської ради Стрийського району Льівівської області, мати заявниці [PERSON] померла 13.04.2018 /а.с. 4/. Таким чином, заявниця [PERSON] є єдиним спадкоємцем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Семегинівської сільської ради після смерті матері [PERSON], що стверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про смерть та заповітом, копії яких наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі за № 336/709/18-ц. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст.1299\~ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з вимогами ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Так, у судовому засіданні встановлено, що заявниця зверталась у Стрийську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак відповідно до листа завідувача Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] №12/02-14 від 03.01.2019 заявницю [PERSON] повідомлено про те, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що стверджується копією паспорта громадянина України /а.с. 8/. Згідно з довідкою, виданою Грабовецькою сільською радою Стрийського району Львівської області № 1540 від 14.11.2018, [PERSON] проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] однією сімєю в с. Грабовець Стрийського району Львівської області з 10.03.2015 року по день її смерті /а.с. 7/. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що є сусідами [PERSON], яка проживала разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою: с.Грабовець Стрийського району по вул. Нова, 9, починаючи з 2015 року і по день її смерті 13.04.2018, здійснювала догляд за нею, так як вона була похилого віку та постійно хворіла. Суд надає віри показанням допитаних свідків [PERSON], [PERSON], оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені заявницею [PERSON] у поданій заяві про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем [PERSON], яка померла 13.04.2018. Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент її смерті.

Outcome: approved