Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Заявниця заяві вказує, що вона, [PERSON] \\дошлюбне [PERSON], народилася 23 листопада 1962 року в м.Гайсин Вінницької області, у сім'ї батька [PERSON], який за національністю є поляком та матері [PERSON] \\ дошлюбне [PERSON] \\ [PERSON], яка за національністю є росіянкою. Однак, в свідоцтві про її народження серії ІУ-УР №1084138, виданому рай бюро ЗАГС м.Гайсин Вінницької області 21.12.1962 року помилково зазначено, що її батько [PERSON] за національністю є «українець». В актовому записі про її народження №371, складеному 21.12.1962 року Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану в частині «відомості про батька» національність її батька [PERSON] зазначена «українець». Проте її батько [PERSON] народився 23 лютого 1933 року в с.Обухів Обухівського району Київської області. Його батьками були: батько [PERSON], [INFO], який за національністю був «поляком» та мати [PERSON], яка за національністю була «українка». В свідоцтві про народження її батька, актовий запис №12, виданому виконкомом Обухівської сільської ради Обухівського району Київської області 24 лютого 1933 року, графи «національність батька» та «національність матері» відсутні. Актовий запис про народження №12, складений 24.02.1933 року виконавчим комітетом Обухівської сільської ради Обухівського району Київської області на її батька [PERSON] не зберігся. В свідоцтві про шлюб її батьків [PERSON] та матері [PERSON], виданому Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Івано-Франківської області 29.01.1957 року серія І-ЯР №669190 графа «національність чоловіка», тобто її батька, як і графа «національність дружини», її матері не передбачені . В звязку з тим, що в актовому записі про її народження №371, складеному 21.12.1962 року Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області неправильно записана національність батька [PERSON], «українець» замість правильної «поляк » в березні 2018 року вона звернулася в Калинівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області по місцю своєї реєстрації з проханням внести зміни в актовий запис про її народження № 371, складений 21.12.1962 року у графу національність «батька», вказавши замість «українець» - «поляк». Однак 22.03.2018 року Калинівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції їй було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про народження внаслідок того, що у бланках свідоцтв, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану 1933, 1957 роках не зазначалися відомості щодо національності осіб. За вказаних обставин, з метою захисту своїх прав і законних інтересів звернулась в суд з даною заявою. Предстаник заявниці на підставі довіреності- Новаковський Л.Й. в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] \\дошлюбне [PERSON], народилася 23 листопада 1962 року в м.Гайсин Вінницької області, у сім'ї батька [PERSON], який за національністю є поляком та матері [PERSON] \\ дошлюбне [PERSON] \\ [PERSON], яка за національністю є росіянкою. Однак, в свідоцтві про її народження серії ІУ-УР №1084138, виданому рай бюро ЗАГС м.Гайсин Вінницької області 21.12.1962 року зазначено, що її батько [PERSON] за національністю є «українець». В актовому записі про її народження №371, складеному 21.12.1962 року Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану в частині «відомості про батька» національність її батька [PERSON] зазначена «українець». Проте її батько [PERSON] народився 23 лютого 1933 року в с.Обухів Обухівського району Київської області. Його батьками були: батько [PERSON], [INFO], який за національністю був «поляком» та мати [PERSON], яка за національністю була «українка». В свідоцтві про народження її батька, актовий запис №12, виданому виконкомом Обухівської сільської ради Обухівського району Київської області 24 лютого 1933 року, графи «національність батька» та «національність матері» відсутні. Актовий запис про народження №12, складений 24.02.1933 року виконавчим комітетом Обухівської сільської ради Обухівського району Київської області на батька заявниці [PERSON] не зберігся. Про що свідчить лист-відповідь Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 15.11.2016 року №720\\3.1-39 та лист відповідь Державного архіву України Київської області від 14.02.2017 р.№01-43\\1986\\. В свідоцтві про шлюб батьків заявниці [PERSON] та матері [PERSON], виданому Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Івано-Франківської області 29.01.1957 року серія І-ЯР №669190 графа «національність чоловіка», тобто батька, як і графа «національність дружини», тобто матері не передбачені . В звязку з тим, що в актовому записі про народження заявниці №371, складеному 21.12.1962 року Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області неправильно записана національність батька [PERSON], «українець» замість правильної «поляк » в березні 2018 року заявниця вона звернулася в Калинівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області по місцю своєї реєстрації з проханням внести зміни в актовий запис про її народження № 371, складений 21.12.1962 року у графу національність «батька», вказавши замість «українець» - «поляк». Однак 22.03.2018 року Калинівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції їй було відмовлено у внесенні змін в актовий запис про народження внаслідок того, що у бланках свідоцтв, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану 1933, 1957 роках не зазначалися відомості щодо національності осіб. Той факт, що дід заявниці -[PERSON] був за національністю поляком, а значить і її батько [PERSON] також за національністю був поляком підтверджується наступним. Так, дід заявниці -[PERSON] народився в 1904 року в с. Обухів Обухівського району Київської області. Актовий запис про його народження відсутній. Їх сімя сповідувала католицьку віру, разом зі своїми батьками і родичами відвідували до 1917 року місцевий костел. У діда був рідний брат [PERSON], який виїхав на постійне місце проживання на територію [PERSON]. [PERSON] одружився з [PERSON], вони проживали в [INFO]. Крім батька заявниці-Ясінського [PERSON], в їх сім'ї було ще 2 дітей : старша сестра [PERSON], 1929 р.н та брат [PERSON], 1931 р.н . [PERSON] віросповідував католицьку віру, був прихожанином римо-католицької церкви м.Гайсин Камянець-Подільської Дієцезії Парафії народження пресвятої Богородиці [PERSON], де приймав участь у підпільних Богослужіннях. Даний факт підтверджується довідкою настоятеля римо-католицької церкви м. Гайсин Камянець-Подільської Дієцезії Парафії народження пресвятої Богородиці [PERSON], від 26.04.2017 року. В сім'ї заявниці у повсякденному житті дотримувалися польських традицій та канонів, які запровадив її батько [PERSON]. Виховання заявниці відбувалося за польськими традиціями. Вони святкувалися всі католицькі свята, цікавилися побутом [PERSON], ситуацією в цій країні. Сімя підтримувала відносини з родичами батька, які за національністю були поляками, сповідувала католицьку віру та регулярно відвідувала римо-католицьку церкву в м.Гайсин де проживала. Даний факт підтверджується довідкою римо-католицької церкви м. Гайсин, виданою на підставі свідчень прихожан даної церкви [PERSON] \\1935 р.н.\\ та [PERSON] \\1940 р.н.\\. Родина заявниці має польське коріння, вони сповідують католицьке віросповідання, відвідуємо костел в м.Вінниці, знають польську мову, культурні звичаї польського народу, відзначають польські свята. Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до вимог ст.ст.269, 270, 300 ЦК України право на національність є особистим немайновим правом. Згідно ст.269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст.271 цього ж Кодексу зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних менших України. У відповідності до ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні » до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні » громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Заявниця вихована в дусі поваги до свого історичного походження перейняла від діда і батька польські національні традиції, підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкує польські свята, дотримується католицьких традицій і прагнучи відновити право вільно обирати національність, вважає за необхідне відновити національність свого батька «поляк» відповідно до національності діда для правильного визначення національності за принципом кровних зв'язків та реалізації намірів по підтримці сімейних традицій. Встановлення зазначеного факту позивачці також необхідно для вільного відвідування своїх близьких родичів,які проживають та навчаються в [PERSON]. Також її дочка [PERSON] здобуває освіту в [PERSON], навчаючись в технікумі №5 Обєднання економічних шкіл м.Кельце, є ученицею 3 класу даного закладу. Тому вона має бажання отримати Карту поляка і користуватись правами, що випливають із Закону «Про Карту поляка », ухваленого сеймом [PERSON] 7 вересня 2007 року Частиною 2 ст.256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти ( окрім зазначених у ч.1 ст.256 ЦПК України) від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз.3 п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5,зареєстрованого Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55М8793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 709/5 від 10.05.2012 року та №1161/5 від 03.08.2012 року. Згідно з пунктом 1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved