Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом з [PERSON] до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 1,98 га, що розташована на території Граденицькоїсільської ради Біляївського району Одеської області, мас. №32, діл. №11, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона являється єдиним спадкоємець після смерті бабусі, так як її батько - [PERSON] помер [INFO] та за життя не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Вона звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №5523/02-31 від 30.11.2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись для суду, так як вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала докази про фактичне прийняття спадщини після смерті бабусі. Позивачка вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, так як постійно проживала разом з нею до дня її смерті, вела спільне господарство, доглядала за нею, та фактично вступила в управління майном. У теперішній час їй необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з чим вона звернулась з даною заявою до суду. Представник заявниці в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав. При цьому пояснив, що у 2000 році заявниця переїхала до своєї бабусі, щоб доглядати її. Вони вели спільне господарство та заявниця піклувалася про свою бабусю. Представник заінтересованої особи - Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області всудове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином. Вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 1,98 га, що розташована на території Граденицькоїсільської ради Біляївського району Одеської області, мас. №32, діл. №11, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] (а.с.18). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.8) вбачається, що заявниця є донькою [PERSON], померлого [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER]) (а.с.10). В свою чергу [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON], таким чином заявниця є онукою померлої [PERSON], тобто являється спадкоємцем за законом. Після смерті бабусі заявниця, як спадкоємець за законом, звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №5523/02-31 від 30.11.2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись для суду, так як вона пропустила строк для прийняття спадщини та не надала докази про фактичне прийняття спадщини після смерті бабусі (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON], так як постійно проживала разом з нею до дня її смерті в с. Градениці по вул. Польовій, буд. №74 Біляївського району Одеської області, вела з померлою спільне господарство, сплачувала усі подати, збори, платежі, охороняла спадкове майно, проводила поточний ремонт, що підтверджується довідкою виконкому Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області №391 від 06 липня 2018 року (а.с.13). Відповідно до довідки виконкому Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області №1922 від 08 вересня 2017 року, [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі була зареєстрована та проживала по день смерті 28.03.2006 року за адресою: [ADDRESS]. На даній житловій площі на день смерті [PERSON] проживала [PERSON], 1978 року народження (а.с.12). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що з 2000 року [PERSON] постійно проживала разом зі своєю бабусею [PERSON] по день смерті останньої, вони вели спільне господарство, заявниця піклувалась про свою бабусю, а після смерті [PERSON] заявниця стала проживати з чоловіком по[ADDRESS] Встановлення факту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що усудовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з 2000 року до дня смерті [PERSON] - [INFO] в будинку [ADDRESS] та вели спільне господарство. З урахуванням викладеного суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved