Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Заявниця [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка настала 19 березня 2016 року у м. Шахтарськ, Донецької області, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини. В період з 04 серпня 2001 року до 16 грудня 2009 року заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] помер 19 березня 2016 року. В даний час заявниця намагається отримати документ на підтвердження смерті батька своїх дітей, щоб діти отримували пенсію з втрати годувальника. Заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], але їй будо відмовлено, у зв'язку з тим, що згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому заявниця вимушена звернутися з цією заявою до суду за захистом своїх та захистом дітей законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 04 серпня 2001 року по 16 грудня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія паспорту громадянина України серії ВЕ № 043343, виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 14 вересня 2001 року; свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-НО №171195 від 16 грудня 2009 року, Відділом РАЦС по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 226. Від цього шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №333850 від 15 серпня 2003 року, запис №321; свідоцтва про народження 1-НО №099767 від 08 листопада 2006 року, запис №456, де батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. 19 березня 2016 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть (повторно) серії ДНР № 027856 від 25 травня 2016 року Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, зроблено актовий запис № 343. Згідно довідки, виданої 15 червня 2016 року головою селищного комітету м. Шахтарська, згідно якої [PERSON], [INFO], помер 19 березня 2016 року за місцем свого проживання (м. Шахтарськ, вул. Ленінградська, буд. 30). [PERSON] звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON], але їй будо відмовлено, у зв'язку з тим, що згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Не надаючи оцінки легітимності свідоцтву про смерть та довідки голови селищного комітету м. Шахтарська, оскільки за законом такі документи є недійсним і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права та права своїх неповнолітніх дітей заявниця не має. В даний час заявниця намагається отримати документ на підтвердження смерті [PERSON], батька своїх дітей, щоб діти отримували пенсію з втрати годувальника. Таким чином, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх налізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази факт смерті [PERSON], [INFO], яка настала 19 березня 2016 року у м. Шахтарськ, Донецької області, є очевидним та обґрунтованим. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом роз'яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник.

Outcome: approved