Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Заявниця у жовтні 2020 року звернулась до суду з указаною заявою, яку мотивувала тим, що її мати [PERSON] померла [INFO] у м. Бахчисарай Автономної Республіки Крим. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниці не вдалося, оскільки факт смерті відбулася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Установлення факту смерті [PERSON] має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть можливість оформити спадщину після її смерті на підставі заповіту. Посилаючись на указані обставини, заявниця просить суд установити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України у м. Бахчисарай Автономної Республіки Крим. У судове засідання заявниця не з`явилася, але надала заяву у якій просила суд справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився та надав заяву у якій просив суд справу розглянути без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року заява була прийнята до розгляду і відкрито провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що вбачається із свідоцтва по народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7, 8). Також судом було встановлено, що [PERSON] є спадкоємницею за заповітом після смерті [PERSON] , яка заповіла їй все своє майно (а.с. 12). На підтвердження факту смерті [INFO] [PERSON] у м.\~Бахчисарай Автономної\~Республіки Крим заявниця надала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2020, видане у м. Бахчисарай Республіки Крим та довідку про причину смерті серії 35 № 079422, за змістом якої [PERSON] померла внаслідок: 1) вторинного злоякісного новоутворення печінки; вторинного злоякісного новоутворення внутрішньочеревних лімфовузлів; злоякісного новоутворення нирки, крім ниркової балії; 2) атеросклеротичної хвороби серця (а.с.9, 10, 11). Указані документи видані незаконними органами на тимчасово окупованій території. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно статтею 3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (статті 2 та 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області 09.10.2020 було відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що не було подано документу закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи встановленої форми, що підтверджує факт смерті (а.с.19). Згідно із статтею 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть осіб, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має юридичне значення для реалізації прав заявника як спадкоємця померлої. З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту. На підставі пункту 8 частини 1 статті 430\~ЦПК України сліддопустити негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved