Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті [INFO] року, за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,20 га, що розташована на території Секретарівської сільської ради, мас. № 14, діл. [NUMBER], цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавець склала на її ім'я заповіт, посвідчений секретарем Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Після смерті тітки вона, як спадкоємець за заповітом, звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2933/02-31 від 02 серпня 2017 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутись для суду, так як нею пропущений встановлений законом строк на прийняття спадщини. Позивачка посилається на те, що підстав для звернення до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у неї немає, оскільки вона фактично прийняла спадщину після смерті тітки, так як постійно проживала разом з нею на протязі двох років до дня її смерті та фактично вступила в управління майном. У зв'язку з викладеним вона звернулась до суду з вказаною заявою. Заявниця в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні заяви наполягає та просить справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] - тітка заявниці, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,20 га, що розташована на території Секретарівської сільської ради, мас. № 14, діл. [NUMBER], цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31619416 від 25.12.2014 року (а.с.10, 11). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області 17 вересня 2013 року, яким заповіла зазначену земельну ділянку [PERSON] (а.с.9). Після смерті тітки заявниця, як спадкоємець за заповітом, звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2933/02-31 від 02 серпня 2017 року йому було відмовлено і рекомендовано звернутися для суду так як нею пропущений встановлений законом строк на прийняття спадщини (а.с.8). Позивачка вказує, що підстав для звернення до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у неї немає, оскільки вона фактично прийняла спадщину після смерті тітки, так як постійно проживала разом з нею на протязі двох років до дня її смерті та фактично вступила в управління майном. Згідно довідки Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 459 від 17 жовтня 2017 року, [PERSON] здійснювала постійний догляд за своєю тіткою [PERSON] та постійно проживала сумісно з нею протягом двох років по день її смерті в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 20 жовтня 2017 року секретарем, соціальними працівником та депутатом Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] з лютого 2013 року по червень 2015 року постійно проживала разом зі своєю одинокою тіткою [PERSON], 1926 року народження, яка потребувала постійного догляду за віком та у зв'язку з хворобою, по день її смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Встановлення факту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину. Згідно положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали з лютого 2013 року до дня смерті [PERSON] [INFO] року у квартирі [ADDRESS] та вели спільне господарство. З урахуванням викладеного суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved