Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті фізичної особи. Свої вимоги мотивує тим, що вона разом з своєю матірю проживали в [INFO]. Зазначила, що її мати [PERSON] хворіла і 10 березня 2018 року померла. Тіло померлої матері вона похоронила на парафіяльному цвинтарі парафії св.Параскевії в Опришівцях. Однак її смерть у встановленому законом порядку не була зареєстрована, оскільки це були вихідні дні і черговий лікар терапевт не зявився і тому лікарське свідоцтво про її смерть не видавалося. Встановлення даного факту їй необхідне для подальшого оформлення акту про смерть та отримання свідоцтва про смерть згідно законодавства України. Заявниця у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, просила заяву задоволити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільно-процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з положеннями п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.2.ч. І ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії VI-УР № 088934 заявниця є дочкою [PERSON] (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 10.03.2018 року померла і похоронена на парафіяльному цвинтарі парафії св.Параскевії в Опришівцях, що підтверджується довідкою № 2 від 23.03.2018 року (а.с.13). Оскільки черговий лікар терапевт в день смерті [PERSON] не зявився, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] не видавалося. Без вказаного документа зареєструвати смерть останньої неможливо і заявниці відмовили у видачі свідоцтва про її смерть, яке необхідне заявниці для припинення виплати пенсії. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті фізичної особи обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved