Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій зазначила, що з 05 лютого 1959 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] по день його смерті - [INFO] . У зв`язку з тим, що чоловік помер на тимчасово окупованій території в м. Єнакієво, смт. Карло-Марксове, судом було винесено рішення, яким встановлено факт його смерті, у зв`язку з чим видано свідоцтво про смерть. Після смерті чоловіка заявниця звернулась до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо отримання пенсії померлого чоловіка, оскільки розмір її пенсії був значно менший та вона фактично знаходилась на утриманні свого чоловіка, який забезпечував їхню сім`ю продуктами харчування, ліками, сплачував житлово-комунальні послуги. Але Управлінням пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя заявниці був роз`яснений порядок подальших дій щодо отримання пенсії чоловіка та запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка, оскільки для отримання пенсії чоловіка потрібна довідка про те, що вони мешкали однією сім`єю, а у зв`язку з тим, що деякий час вони проживали на тимчасово окупованій території, це зробити неможливо. Просить встановити факт, що вона, [PERSON] , перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та вони по день його смерті проживали однією сім`єю у м. Єнакієво, Донецької області. В судове засідання заявниця та її представник не з`явились. Представником заявниці адвокатом Фельським С.Л. подана заява про задоволення заяви та розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причин неявки не повідомив. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 лютого 1959 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку « [PERSON] » (а.с.7). Подружжя з 17 вересня 1979 року проживало та було зареєстровано по [ADDRESS] , що підтверджується письмовими доказами (а.с. 4,5). [INFO] [PERSON] помер на тимчасово окупованій території в м. Єнакієво, смт. Карло-Марксове. Факт смерті [PERSON] встановлено рішенням суду, на підставі якого видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а.с.8). З довідки № 2478/05 від 04.12.19 Управління обслуговування громадян Дніпровського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя та довідки про доходи № [NUMBER] УПФУ України в Запорізькій області Дніпровського району вбачається, що [PERSON] отримував пенсію за віком у розмірі 4002,43 грн. по 30.06.2017, з 01.07.2017 виплата припинена у зв`язку зі смертю [PERSON] 01.06.2017. Згідно довідки про доходи № [NUMBER] , розмір пенсії [PERSON] з липня 2019 року становить 2000,00 грн., тобто вдвічі менший за розмір пенсії її померлого чоловіка [PERSON] (а.с.9,10). Отже, досліджені докази в їх сукупності свідчать про те, що [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , на момент його смерті проживали однією сім`єю у м. Єнакієво, Донецької області, і що заявниця перебувала на утриманні свого померлого чоловіка, оскільки його пенсія була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як передбачено ст.37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст.38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно роз`ясненням, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення зазначених фактів, породжує юридичні наслідки, а саме необхідне заявнику для оформлення пенсії, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і встановлення зазначених фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved