Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в м. Алчевськ Луганської області. Посилалась на те, що вона звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть, але їй було відмовлено, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання одноразової допомоги на поховання. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує просить її задовольнити. Заінтересована особа не направила свого представника, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з заяви заявниці, остання є дружиною [PERSON], який помер [INFO] в м. Алчевськ Луганської області, а 24.10.2015 року був похований на цвинтарі в м. Алчевськ. На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надала довідку про причини смерті від [INFO]. В своїй заяві заявниця зазначає, що вона як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть чоловіка з метою подальшого отримання спадщини. Але їй було відмовлено на тій підставі, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. З викладених обставин лікарське свідоцтво про смерть №434 [PERSON] від [INFO], що мала місце [INFO] у м. Алчевську Луганської області є нікчемним. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що [INFO] в м. Алчевськ Луганської області помер [PERSON], суд вважає доведеним факт його смерті.

Outcome: approved