Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її хресного батька [PERSON], [INFO], громадянина України, померлого [INFO] у місті Донецьк в Україні внаслідок інтоксикації, рак прямої кишки з розпадом. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються довідкою про причину смерті №3019 від 13.08.2018 року. При зверненні заявниці до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті були пред'явлені документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, вона звернулася до суду в порядку п.8 ч.1 ст.315 ЦПК. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 23 жовтня 1999 року, [PERSON] народилася [INFO] у м. Артемівськ. Згідно довідки переміщеної особи [NUMBER] від 25.09.2018 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO] у м. Донецьк Донецької області в Україні внаслідок інтоксикації, раку прямої кишки з розпадом, вказані обставини підтверджуються довідкою про причину смерті №3019 від 13 серпня 2018 року, виданого Бюро судово-медичних експертиз. Відповідно до свідоцтва про смерть невстановленого зразку виданого 14 серпня 2018 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Донецьк Донецької області. Відповідно до заповіту від 30 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Фесік С.В., [PERSON], [INFO], на випадок його смерті, заповів усе належне йому майно [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, м. Донецьк Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом за вих.705/15.2-108 від 25.09.2018 року їй було повідомлено, що реєстрацію смерті [PERSON] за пред'явленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.317 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved