Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Заявниця звернулася до Приморського районного суду із даною заявою, вказавши, що згідно запису акту цивільного стану за 13 травня 1939 року, за № 1127, яка була вчинена бюро ЗАГС міста Коломна, РСФСР, вона, [PERSON] народилася [INFO], у зазначеному місті Коломна. Заявниця стверджує, що даний запис акту, а рівно видане на його підставі свідоцтво про народження за [NUMBER], стосуються не її, а іншої особи, яка померла у немовлячому віці але її свідоцтво про народження не було здано при похованні. В судовому засіданні представник заявниці пояснив, що вказані обставини відомі заявниці з дитинства, як від її прийомних батьків: [PERSON] та [PERSON], також від інших родичів та знайомих сім'ї. На підтвердження заяви, заявниця стверджує, що наприкінці 1939 року, її прийомний батько, [PERSON], знаходячись у відпустці за місцем народження у Могилів - Подільському районі, Винницької області, на прохання його родичів, сім'я [PERSON], забрав її за місцем проходження його військової служби на Далекому Сході для подальшого виховання як своєї покійної дочки за документами останньої. Заявниця стверджує, що родичі [PERSON], які переховували її, у 1938 - 1939 роках, після знищення в ході сталінських репресій її справжніх батьків, по національності - євреїв, згодом також були знищені у продовж репресій 30-х - 40-х років. Заявниця просить встановити в судовому порядку факти: що померлі [PERSON] та [PERSON], - її прийомні батьки; її народження у 1938 році,, в Могилів - Подільському районі, Винницької області, Україна, від батьків євреїв, - приймаючи зокерма до уваги, що запис акту цивільного стану за 13 травня 1939 року, за № 1127, який був вчинений бюро ЗАГС міста Коломна, РСФСР, стосується особи, яка дійсно народилася й померла у немовлячому віці, - в неї відсутня інша можливість встановити власне походження. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Зацікавлена особа - [PERSON], підтримала заяву своєї матері та пояснила, що викладені обставини відомі з дитинства. Зважаючи на те, що при житті діда й бабки, з боку матері, подібні теми не обговорювалися, вона отримувала інформацію від родичів та знайомих матері. Незадовго до смерті її бабка визнала викладені у заяві факти. Суд, заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п.7 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.256 ЦПК). Свідок [PERSON], [INFO], старша сестра заявниці, пояснила про таке. Від народження, до січня 1945 року, [PERSON], з батьками, проживала в РСФСР, спочатку, у місті Коломні, а починаючи, з осені 1939 року, на Далекому Сході, за місцями військової служби батька. У травні 1939 року народилася її сестра [PERSON], а у серпні 1939 року, вони разом з немовлячою дитиною вирушили з міста Коломни, у відпустку, в місто Бердичів, Могилів - Подільського району, Винницької області, на малу батьківщину їхнього батька. Після відпустки батько мусив їхати до місця служби, у Владивосток, разом зі своєю родиною. По дорозі, з Коломни до Бердичева, їхня немовляча дитина застудилася й померла. Її поховали на одній із залізничних станцій, саме де, вона точно не знає. Свідок [PERSON] також пояснила, що у Бердичіві, в сім'ї [PERSON], родичів батька, знаходилася маленька дитина, трохи старше за віком, покійної сестри, також на ім'я [PERSON] або [PERSON]. З розмов дорослих вона одразу здогадалася, що євреїв, батьків дитини, зібрали й більш їх ніхто не бачив, а родички батька переховують дитину. Свідок стверджує, що її батько прийняв рішення забрати дитину та виховати її як свою рідну дочку. Свідок вважає заявницю своєю рідною сестрою, попри усі колишні пересуди, що зовнішність заявниці різко відрізняється від усіх інших їхніх родичів. За особливостями життя у часи колишнього СРСР, а також високого військового статусу батька, будь-які розмови в сім'ї, з цього приводу, заборонялися. Свідок [PERSON], [INFO], пояснив, що народився й проживав з сім'єю своїх батьків до війни в місті Бердичів, Могилів - Подільського району, Винницької області. Їхніми сусідами була сім'я [PERSON]. Наприкінці літа 1939 року до них приїхали родичі з Підмосков'я. Він подружився з їхньою дочкою [PERSON]. Бердичів - маленьке місто, тому всі сусідські діти знали, що [PERSON] переховують у себе вдома маленьку єврейську дівчину, а батьків дівчини забрали вночі й більш їх ніхто не бачив. Саму маленьку дівчинку він бачив тільки один раз, коли вона від'їжджала з родичами [PERSON]. Діти у місті були попереджені, що говорити на подібні теми вкрай небезпечно. Свідок [PERSON] також пояснив, що з [PERSON] познайомився вже у 1986 році, «за часів Горбачьова». Вона розшукала його за післявоєнним й теперішнім помешканням, у місті Бершадь, Винницької області. Заявниця намагалася дізнатися прізвище своїх справжніх батьків, але йому це невідомо, оскільки на час викладених подій йому було всього дев'ять років. Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України суд вважає загальновідомими й такими, що не потребують окремого доказування, посилання заявниці та свідків на факти масових репресій в Україні та Росії у 30-ті - 50-ті роки минулого століття. З наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], у місті Коломна, про що вчинений запис акту за № 1127, й 13 травня 1939 року видане свідоцтво про народження вказаної особи за [NUMBER]. Її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Довідкою, від 30 травня 2014 року, за № 421, про укладання шлюбу Коломенським міським відділом загс Московської області, підтверджується реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON], яка відбулася 25 квітня 1930 року (актовий запис № 206). З наданих копій свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO], а [PERSON], померла [INFO]. Суд, дослідивши надані заявницею докази в їхній сукупності, приходить до висновку, що [INFO], у подружжя: [PERSON] та [PERSON], дійсно народилася дочка - [PERSON], яка померла в дорозі у немовлячому віці. За свідоцтвом про народження, без відповідної реєстрації, батьки прийняли й виховали заявницю, яка згодом отримала паспорт на їхнє прізвище. Суд задовольняє заяву, беручі до уваги, що інша можливість їхнього підтвердження фактів у заявника відсутня. На підставі викладеного,

Outcome: approved