Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною своєї доньки [PERSON], 1998 року народження, мотивуючи свої вимоги тим, що донька з дитинства страждає на тяжке хронічне психо-неврологічне захворювання, не може писати, не вміє читати, рахувати, не може самостійно себе обслуговувати в побутовому житті без сторонньої допомоги, з 03.02.2016 року визнана інвалідом І групи за психічним захворюванням, із-за психічного захворювання, яке має стійкий хронічний характер донька не може розуміти значення наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, самостійно не може себе обслуговувати, не здатна самостійно приготувати їжу, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Зазначає, що через свою психічну хворобу, яка носить стійкий та хронічний характер донька самостійно не може здійснювати будь - які дії щодо підтримання свого стану та належної життєдіяльності, в силу своєї хвороби донька потребує постійного догляду та нагляду. Звертає увагу суду на те, що внаслідок свого психічного захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує встановлення над нею опіки у зв'язку з чим необхідно визнати її недієздатною. В судовому засіданні заявниця підтримує вимоги з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить задовольнити заяву з метою забезпечення захисту особистих немайнових та майнових прав та інтересів хворої доньки. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву заявниці підтримує, вважає заява підлягає задоволенню , виходячи з наданих суду доказів та висновку експертизи. Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, думку прокурора, який не заперечує проти задоволення заяви та вважає за доцільне визнати [PERSON] недієздатною, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця є рідною матір'ю [PERSON],[INFO], що підтверджується наданими суду Свідоцтвом про народження (а.с.6) та копіями паспорта громадянина України. Згідно наданої до суду Довідки Дарницького дитячого будинку - інтернату від 16.03.2016 року [PERSON],1998 року народження, буде знаходитьсь в дарницькому дитячому будинку-інтернаті на повному державному утриманні з 16.03.2016 року по 25.03.2016 року (а.с. 27). Крім того, з метою встановлення дійсного психічного стану [PERSON] судом 18.03.2016 року було призначено відносно неї судово-психіатричну експертизу (а.с. 32-33). Як вбачається з наданого до суду Висновку судово-психіатричного експерта № 356 від 12.05.2016.2016 року (a.с. 39-40): «[PERSON]. страждає стійким хронічним психічним захворюванням: Помірна розумова відсталість з емоційно-вольовими порушеннями (МКХ-10,F 71.8) і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] потребує встановлення над нею опіки». Частина 1 ст. 39 ЦК України визначає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про доведеність того, що [PERSON] дійсно має хронічний, стійкий психічний розлад здоров'я через який не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим вимоги заявниці є доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved