Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що її померлий 09.08.2015р. батько [PERSON] є сином померлої 22.03.2014р. [PERSON]. В судовому засіданні заявниця пояснила, що після смерті бабусі її батько намагався оформити спадщину, але не зміг цього зробити через розбіжності в написанні їх прізвищ. На теперішній час вона також позбавлена можливості у передбаченому законом порядку прийняти належним чином спадщину та отримати відповідні документи. Тож просила задовольнити її вимоги. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] померла 22.03.2014р. в с. Нечаївка Черкаського району Черкаської області у віці 94 років, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть /а.с.9/. За період життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,89га, яка знаходиться на території Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер 7124982000:01:005:0083, що підтверджується відповідним державним актом /а.с.22/. Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. Натомість [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з померлою на момент її смерті, оскільки вони проживали в одному будинку. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14.08.2015р., яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання [PERSON], 30.04.1940р.н., разом зі спадкодавцем [PERSON] по вул. Шевченка, 34, с. Нечаївка Черкаського району Черкаської області на час відкриття спадщини 22.03.2014р. /а.с.4/. За таких обставин після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину. Натомість [PERSON] помер 09.08.2015р. в с. Нечаївка Черкаського району Черкаської області у віці 75 років, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть /а.с.8/. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,26га (кадастровий номер 7124982000:04:001:0228), земельної ділянки площею 0,1793га (кадастровий номер 7124982000:04:001:0227) та житлового будинку за адресою: вул. Шевченка, 34, с. Нечаївка Черкаського району Черкаської області. Зазначене майно прийняла у спадщину заявниця, як його донька, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину /а.с.24-26/. Разом з тим, отримати відповідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 1,89га (кадастровий номер 7124982000:01:005:0083), яка належала померлій [PERSON] і фактично була успадкована її сином [PERSON], заявниця не має можливості, оскільки у свідоцтвах про смерть написання їх прізвищ не збігається. На підтвердження факту родинних відносин між батьком та бабусею у заявниці наявне свідоцтво про народження батька, яке складене російською мовою /а.с.28/. Відповідно до зазначеного свідоцтва [PERSON] народився 30.04.1940р., в графі мати записано [PERSON]. На теперішній час [PERSON] не може прийняти спадщину після смерті [PERSON] в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], оскільки факт родинних відносин між померлими не підтверджується належним чином через різне написання прізвищ зазначених осіб, а відтак вона позбавлена можливості реалізувати її право на отримання спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин. Враховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази у суду не виникає сумнівів щодо того, що [PERSON], який помер 09.08.2015р., був сином [PERSON], яка померла 22.03.2014р., оскільки системний аналіз та оцінка відомостей, що містяться в цих доказах, свідчать про те, що в написанні прізвищ в різних документах були допущені помилки через помилковий переклад прізвища з російської на українську мову і навпаки. Тож суд вважає доведеним існування та правомірність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а тому з метою усунення перешкод у реалізації [PERSON] свого права на спадкування після смерті бабусі та батька, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог заявниці. Згідно ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved