Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Їй на підставі договору купівлі продажу від 20.08.2003 року ВАМ № 443174, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2118, на праві приватної спільної сумісної власності належить будинок [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належить в рівних частинах їй, [PERSON] та [PERSON] . При укладені договору купівлі продажу від 20.08.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2118, в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в договорі купівлі - продажу від 20.08.2003 року на житловий будинок її ім`я та по-батькові записано як « [PERSON] і»та [PERSON] «о»вна» і не збігається із записом її імені та по-батькові в паспорті громадянки України, виданого 18.10.2006 року Нікопольським MB УМВС України в Дніпропетровської області та в свідоцтві про народження, повторно виданого 08.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, серії [NUMBER] , актовий запис № 1094, де її ім`я та по-батькові зазначене як « [PERSON] ». Крім вказаних документів, правильність її імені та по-батькові « [PERSON] » підтверджується також посвідченням водія, карткою платника податків, закордонним паспортом, дипломом про вищу освіту (магістра), свідоцтвом про загальну середню освіту, свідоцтва про позашкільну освіту. З приводу виправлення зазначеної помилки у договорі купівлі продажу від 20.08.2003 року на житловий будинок вона зверталася до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, а також до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Мігунова С.О. Проте, їй була надана консультація, що вони не можуть внести виправлення у відповідний договір купівлі - продажу на житловий будинок та рекомендовано звернутися з метою вирішення цієї проблеми до суду. Вважає причину неправильного написання її імені та по-батькові в одну літеру такою, що виникла у зв`язку із неправильним переведенням її прізвища, імені та по батькові з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки в неї на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. У зв`язку з чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: договору купівлі - продажу від 20.08.2003 року на житловий будинок [ADDRESS] . Таким чином, з метою надання їй можливості вільно розпоряджатися своєю власністю (будинком [ADDRESS] ) існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - договір купівлі - продажу від 20.08.2003 року на житловий будинок [ADDRESS] від 20.08.2003 належить на праві приватної спільної сумісної власності їй - [PERSON] . Стаття 293 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи, про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 6 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним, у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями. Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в ниx прізвище, ім 'я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстоновлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі, не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть інше. Тому вимушена звернутися до суду з цією заявою. Заявниця в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити (а.с.). Представник заінтересованої особи до суду також не прибула. Надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення заяви не заперечувала (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами п.6. ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, заявниці на підставі договору купівлі - продажу від 20.08.2003 року ВАМ № 443174, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Мігуновим С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2118, на праві приватної спільної сумісної власності належить будинок [ADDRESS] (а.с.7-8). Вказаний житловий будинок належить в рівних частинах заявниці, [PERSON] та [PERSON] . При укладені договору купівлі продажу від 20.08.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2118, в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в договорі купівлі - продажу від 20.08.2003 року на житловий будинок ім`я та по-батькові заявниці записано як « [PERSON] і»та [PERSON] «о»вна» і не збігається із записом її імені та по-батькові в паспорті громадянки України, виданого 18.10.2006 року Нікопольським MB УМВС України в Дніпропетровської області (а.с.16-20) та в свідоцтві про народження, повторно виданого 08.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, серії [NUMBER] , актовий запис № 1094 (а.с.9), де її ім`я та по-батькові зазначене як « [PERSON] ». Крім вказаних документів, правильність імені та по-батькові заявниці « [PERSON] » підтверджується також посвідченням водія (а.с.22), карткою платника податків (а.с.21), закордонним паспортом (а.с.23), дипломом про вищу освіту (магістра) (а.с.12-14), свідоцтвом про загальну середню освіту (а.с.10-11), свідоцтва про позашкільну освіту (а.с.15). З приводу виправлення зазначеної помилки у договорі купівлі продажу від 20.08.2003 року на житловий будинок заявниця зверталася до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, а також до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Мігунова С.О. Проте, заявниці було рекомендовано звернутися до суду. П.6 ч.1 ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи, що прізвище заявниці в правовстановлюючому документі на частину житлового будинку з надвірними будівлями не збігається з прізвищем, зазначеним в її паспорті а інших документах, які посвідчують її особу, що сталося не з вини заявниці, суд вважає за можливе вимоги заявниці задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved