Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, громадянка України, з 03.07.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Стверджує, що перебуває на обліку у службі у справах дітей Мостиської РДА Львівської області, як кандидат в усиновлювачі. Вказує, що має на вихованні 10 дітей, в тому числі 8 дітей-вихованців, є матірю-вихователькою дитячого будинку сімейного типу. Прагне усиновити та виховувати [PERSON], котра відповідно до розпорядження голови Мостиської РДА Львівської області від 29.10.2012 року за №566 влаштована на спільне проживання та виховання до неї, заявниці [PERSON], як матері-виховательки у дитячий будинок сімейного типу. Зазначає, що вона, заявниця [PERSON] бажає збільшити свою сім'ю, усиновивши дитину, яка позбавлена батьківського піклування та яка має особливі потреби, надати їй радість зростання у сім'ї, а також повноцінний розвиток. Покликається на те, що розпорядженням Мостиської РДА Львівської області від 16.10.2012р. № 550 малолітній [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Зі станом здоров'я, фізичним та розумовим розвитком малолітньої дитини ознайомлена. Вважає, що є матеріально забезпеченою і має всі можливості для утримання усиновленої дитини. Бажає усиновити дитину з метою забезпечення її інтересів, надання їй належного виховання, освіти, духовного та фізичного розвитку, забезпечення родинного тепла, затишку та батьківської любові. Стверджує, що не має жодних сумнівів щодо необхідності усиновлення [PERSON], абсолютно впевнена у своєму ставленні до дитини і переконана, що зможе належним чином виконувати батьківські обов'язки, психологічно готова до виховання усиновленої дитини. З правовими наслідками усиновлення ознайомлена. З огляду на наведене, просила суд ухвалити рішення, яким визнати її, заявницю [PERSON] усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON], [INFO]., а також просила зобов'язати Мостиський РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Львівській області внести зміни та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням проведених наступних змін в актовий запис №16 від 07 березня 2012 року про народження [PERSON], [INFO]: вказавши «відомості про матір» - громадянка України [PERSON], [INFO], місце проживання: [ADDRESS]; прізвище дитини «[PERSON]» змінити на «[INFO]»; по батькові дитини «[PERSON]» змінити на «[INFO]»; ім'я дитини «[PERSON]» залишити без змін; дату народження дитини залишити без змін; місце народження дитини «місто Судова Вишня Мостиського району Львівської області» змінити на «місто Львів». В процесі судового розгляду вищевказаної справи заявниця [PERSON] уточнила заявлені вимоги та просила суд ухвалити рішення, яким визнати її усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON], [INFO]., а також просила зобов'язати Мостиський РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Львівській області, внести зміни та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням проведених наступних змін в актовий запис №16 від 07 березня 2012 року про народження [PERSON], [INFO]: вказавши «відомості про матір» - громадянка України [PERSON], [INFO], місце проживання: [ADDRESS]; прізвище дитини «[PERSON]» змінити на «[INFO]»; ім'я дитини «[PERSON]» залишити без змін; по батькові дитини «[PERSON]» змінити на «[INFO]»; дату народження дитини залишити без змін; місце народження дитини «місто Судова Вишня Мостиського району Львівської області» змінити на «місто Львів»; відомості про батька дитини записати за заявою матері, згідно ч.1 ст.135 СК України; прізвище батька дитини вказати за прізвищем матері «[PERSON]»; ім'я по батькові батька зазначити «[PERSON]»; громадянство батька вказати «громадянин України». В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала уточненні заявлені вимоги, покликалась на обставини, зазначені в позовній заяві. Пояснила, що з 2010 року проживає у с.Пнікут Мостиського району та являється матірю-вихователькою дитячого будинку сімейного типу, виховує 10 дітей, в тому числі 8 дітей-вихованців. Зазначила, що згідно розпорядження Мостиської РДА Львівської області з жовтня місяця 2012 року малолітня дитина [PERSON], [INFO]. влаштована до неї на спільне проживання та виховання. Вказала, що бажає усиновити останню, про стан здоров'я малолітньої дитини [PERSON] обізнана. Ствердила, що дитина виявляє прихильність до неї. Покликалась на те, що у неї створені всі умови для належного проживання та виховання дитини, а тому просила її заяву задоволити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] про усиновлення нею малолітньої дитини [PERSON], 2012р.н. Пояснила, що понад 7 років у с.Пнікут Мостиського району функціонує дитячий будинок сімейного типу, де матірю-вихователькою є саме заявниця [PERSON] Покликалась на те, що згідно розпорядження Мостиської РДА Львівської області малолітня дитина [PERSON], 2012р.н., влаштована на спільне проживання та виховання до заявниці у вищевказаний будинок. До прибуття дитини у вказаний будинок така мала вкрай незадовільний стан здоров'я. В подальшому заявниця [PERSON] звернулась із заявою до Мостиської РДА з наміром усиновити малолітню дитину [PERSON], 2012р.н. Висновком Мостиської РДА Львівської області встановлено можливість заявниці [PERSON] бути усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи - Мостиського районного відділу ДРАЦСу ГТУЮ у Львівській області [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви [PERSON] про усиновлення нею малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення заявниці та представників заінтересованих осіб, проаналізувавши матеріали вищевказаної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 5 СК України, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] є громадянкою України, уродженка с.Батятиче Камянсько-Бузького району Львівської області, що підтверджується матеріалами справи. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 03.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області, відомо, що заявниця [PERSON] з 03.07.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З матеріалів справи також вбачається, що заявниця [PERSON] перебувала на обліку кандидатів в усиновлювачі в службі у справах дітей Мостиської РДА Львівської області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 березня 2012 року виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, малолітня дитина [PERSON] народилася [INFO] в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 12; в графі «Батьки» зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Як відомо із листа Мостиського РВ ДРАЦСу ГТУЮ у Львівській області №347/02.1-04-12 від 20.04.2012 року реєстрація актового запису про народження №16 від 07.03.2012 року, складеного Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області на [PERSON] проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (відомості про батька записані за заявою матері). Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 14.03.2014р. позов Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування до [PERSON], третя особа - Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено частково. Позбавлено [PERSON] [INFO]., батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON], 2012р.н. В решті позовних вимог відмовлено. Розпорядженням голови Мостиської районної державної адміністрації Львівської області від 29.10.2012 року № 566, малолітній дитині [PERSON], 2012р.н., надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано на спільне проживання і виховання до заявниці [PERSON], як матері виховательки у дитячий будинок сімейного типу, що за адресою: [ADDRESS] Згідно абз.2 п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» частину 1 ст.217 Сімейного Кодексу України у взаємозв'язку зі ст.121, ч.1 ст.135 цього Кодексу слід розуміти так: згода батька на усиновлення дитини, народженої матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, не потрібна, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень здійснено за прізвищем матері, а його ім'я та по батькові записано за її вказівкою. Суд вважає недоцільним з'ясування волі малолітньої дитини [PERSON] на усиновлення, оскільки через свій ранній дитячий вік вона не в змозі чітко і ясно висловити свою згоду на усиновлення. Крім того, суд виходить і з того, що дитина тривалий час проживає разом з усиновлювачем, називає її своєю матір'ю. Зазначене відповідає вимогам ч.ч.3,4 ст.218 СК України. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 20.03.2017р. така проживає у приватному житловому будинку, що за адресою:[ADDRESS], в якому є всі необхідні умови для проживання та виховання дитини. Фінансовий стан заявниці [PERSON] є стабільним і достатнім для нормальних умов життя. Заявниця [PERSON] веде домашнє господарство. За даними висновків про стан здоров'я заявниці [PERSON], така є фізично і психічно здоровою, не страждає спадковими та хронічними захворюваннями, не має алкогольної та наркотичної залежності. За інформацією Департаменту інформаційних технологій, за обліками МВС України, [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Будь-яких інших відомостей, що перешкоджають можливості заявниці [PERSON] бути усиновлювачем, судом не встановлено. Відповідно до висновку про доцільність усиновлення від 16.05.2017 року № 02-29/1085, виданого Мостиською РДА Львівської області, усиновлення [PERSON], [INFO], громадянкою [PERSON], є доцільним і відповідає найвищим інтересам дитини. Крім того, в даному висновку зазначено, що після проведених перевірок наданих заявницею [PERSON] документів, обстеження житлово-побутових умов її проживання, де проживає дитина, а також бесіди з дитиною Мостиська РДА Львівської області вважає за доцільне усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO]. та вважає усиновлення таким, що відповідає інтересам дитини. У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до п.8 вказаної постанови, за змістом ст. 217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов'язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ч.1 ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбачуваного статтею 282 цього Кодексу. В ч.1 ст.208 СК України прописано, що усиновленою може бути дитина. Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягненню нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягненню нею чотирнадцять років. На підставі вищенаведених правових норм, [PERSON], [INFO], як малолітня дитина може бути усиновлена. Згідно положень ч. 2 ст. 211 СК України, усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше, як на п'ятнадцять років. Відповідно до ч.1 ст.217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згідно ч.1 ст.223 СК України, особа яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Стаття 224 цього ж Кодексу передбачає, що суд постановляє рішення про усиновлення дитини, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини, мотиви на підставі з яких особа бажає усиновити дитину, взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною, особу дитини та стан її здоров'я, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст.212 СК України, наявність яких виключала б для заявниці [PERSON] можливість бути усиновлювачем малолітньої [PERSON] - відсутні. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі вищевикладеного, враховуючі всі надані заявницею [PERSON] докази по справі, суд приходить до висновку, що звернення останньої до суду з заявою про усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO], зумовлене саме її непереборним бажання юридично оформити вже існуючі з дитиною родинні зв'язки (в якості її матері), а її стан здоров'я та фінансові можливості дозволять забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя та розвитку дитини. На цій підставі, заява [PERSON] щодо усиновлення підлягає задоволенню. Що стосується вимог в частині внесення змін до актового запису, слід зазначити наступне. У відповідності до ч.1 ст.229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно до ч.1 ст.230 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно ст.233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Оскільки, позовні вимоги в частині усиновлення визнані судом такими, що підлягають задоволенню, а також враховуючи положення ст.ст.229, 230 СК України, вимоги про внесення змін до актового запису також підлягають задоволенню. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» після набрання рішенням законної сили його копія в порядку ч.7 ст.255 ЦПК направляється органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення необхідних змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи, а якщо дитина усиновлена іноземним громадянином, - також уповноваженому органу виконавчої влади. У разі якщо фактичне місце проживання особи, щодо якої подано заяву про усиновлення, не збігається з місцем її народження, копія рішення суду надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем народження такої особи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням того, що заявниця [PERSON] має стійке бажання виховувати та утримувати малолітню дитину [PERSON], усиновлення якої проводиться лише для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які покликалася заявниця, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, із внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини, оскільки усиновлення такої буде відповідати її інтересам та моральним засадам суспільства. Окрім цього, слід роз'яснити заявниці [PERSON], що відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.255 ЦПК України у разі відкликання нею заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. На підставі викладеного ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 310-314 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved