Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй на праві власності квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 24 листопада 1994 року вона за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу придбала вищевказаний об'єкт нерухомості. 09 грудня 1994 року на підставі укладеної угоди Маріупольським БТІ було проведено реєстрацію її права власності на зазначену квартиру шляхом внесення відповідного запису у реєстраційну книгу за №34983. З того часу заявниця проживає у вказаному житлі, регулярно здійснює платежі за спожиті комунальні послуги, виконує інші зобов'язання власника, встановлені житловим законодавством. На разі, виникла необхідність у проведенні належної реєстрації права власності на дане нерухоме майно, в отриманні витягу з відповідного держаного реєстру, однак, проведення зазначеного не є можливим в силу відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, його втрати. З метою отримання нотаріально засвідченої копії договору купівлі-продажу, заявниця звернулася до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, однак їй було повідомлено про неможливість видачі дублікату документу, оскільки матеріали зберігаються на тимчасово окупованій території, а отже доступ до них відсутній. У зв'язку із вищенаведеним просить суд встановити факт, що має юридичне значення, у судовому порядку. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від заінтересованої особи до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу за відсутності їх представника, на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 листопада 1994 року у місті Маріуполі Донецької області між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони «продавець», та [PERSON], з іншої - «покупець» було укладено договір купівлі-продажу, нотаріально посвідчений завідуючою Першої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] (реєстраційний номер №2-4730). За умовами угоди, [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] майнове право на яку закріплювалося за покупцем з момент укладення договору. Згідно із реєстраційним посвідченням від 09 грудня 1994 року придбана останньою квартира була зареєстрована в МКП «Маріупольське БТІ» за реєстровим номером №34983. Після цього [PERSON] було відкрито особовий рахунок та оформлено проживання у вказаній квартирі. Так, відповідно до довідки №600, виданою ЖБК «Житло «Центр» 11 квітня 2016 року, заявниця зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 17 лютого 1995 року по теперішній час. Згідно особового рахунку [NUMBER], разом з квартиронаймачем [PERSON] за даною адресою проживає її чоловік [PERSON], 1959 року народження, а також син [PERSON], 1984 року народження. Також, судом встановлено, що від імені заявниці було укладено договори на надання комунальних послуг, серед яких: договір №932 про участь в затратах на утримання будинку та прибудинкової території від 27 лютого 1995 року, аналогічний договір від 11 квітня 2016 року, угода про надання послуг населенню з водопостачання та водовідведення від 09 листопада 1999 року. В матеріалах справи також містяться копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг споживачем [PERSON] Відповідно до вимог ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу. Згідно зі ст.392 ЦПК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, суд вважає, що наявні та достатні докази по справі вказують на факт належності заявниці вказаної квартири, що в свою чергу необхідно їй для оформлення правовстановлюючих документів на належне їй нерухоме майно, тому заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved