Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

З березня 2015 року позивач Фізична особа підприємць [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів, уточнивши свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2012 року між Фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 101275. Відповідно до п. 1 вказаного договору, позивач зобов'язується передати у власність покупця косметичні засоби, найменування та кількість, які зазначені у Акті до умов цього договору, а продавець зобов'язується прийняти, оплатити вказаний товар на умовах визначених цим договором. Згідно п. 4 договору купівлі-продажу № 101275 від 22.11.2012 року, ціна товару становить - 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок. Пункт 5 договору передбачає, що розрахунок за товар провадиться покупцем з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, шляхом сплати ціни товару наступним чином: покупець здійснює авансовий платіж у розмірі - 1 500,00 гривень. Остаточний залишок у розмірі - 3 000,00 гривень, покупець оплачує рівними частками протягом 3-х місяців по 1 000,00 гривень на місяць у національній валюті України, гривні до 22-го числа кожного місяця. Покупець зобов'язаний повністю розрахуватись за товар не пізніше 22 лютого 2013 року. 22.11.2012 року, позивач, виконавши умови договору, передав відповідачці товар, а вона в свою чергу сплатила авансовий платіж, у розмірі - 1 500,00 гривень, про що свідчать копія Акту прийому-передачі товару, копії прибуткових касового ордеру № 1467 від 22.11.2012 року та № 1472 від 23.11.2012 року. До 22.02.2013 року відповідачка виконувала взяті на себе зобов'язання, про що свідчить копія прибуткового касового ордеру. Відповідно до п.п. 3, 4 Акту, товар передано покупцю повністю та у покупця відсутні будь-які претензії та зауваження. Але в порушення умов договору, відповідачка, сплативши останній платіж 23.11.2012 року, більше не сплачувала, передбачені п. 5 договору, кошти, у зв'язку з чим, позивач був змушений в телефонному режимі, зв'язатись з відповідачко, яка повідомила, що відмовляється сплачувати кошти. Враховуючи вказане, у позивача виникло право вимоги виконання зобов'язань відповідачкою, згідно договору купівлі-продажу № 101275 від 22.11.2012 року. Оскільки відповідачка сплатила 1 500,00 гривень, а ціна товару становила - 4 500,00 гривень, перерахунку підлягає сума - 3 000,00 гривень, що на час укладення договору становила - 3 000,00 гривень / 8,10 доларів США = 370,37 доларів США (1 гривня - 8,10 доларів США). Тобто, відповідачкою не було сплачено 370,37 доларів США, що станом на 24.04.2015 року, згідно курсу валют, зазначеного на сайті hhtp://currency.in.ua 1 долар США - 22,70 гривень, становить - 8 407,70 гривень. Відповідно до формули вказаної у п. 5.3. договору, СПН= 8 407,40 гривень * 8,10 гривень / 22,70 доларів США = 2 999,99 гривень - сума, яку відповідачка повинна відшкодувати позивачу, у зв'язку зі зміною курсу долара по відношенню до гривні. Отже, на сьогоднішній день, сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить - 3 000,00 гривень та 2 999,99 гривень, що разом - 5 999,99 гривень, яку і просить стягнути з відповідачки, а також відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з правовою допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, і яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячний розмір за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки, позивач є юридично не грамотною особою, то він був змушений звернутись за юридичною допомогою, а саме юридичною консультацією та складанням позову до суду, на що витратив власні кошти в сумі 1 000,00 гривень, які вважаю також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Факт отримання юридичних послуг підтверджується копією договору про надання юридичної допомоги від 25.02.2015 року, копією платіжного доручення №275 від 25.02.2015 року та копією акту приймання-передачі послуг від 26.02.2015 року. Вважає, що вказані кошти також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача та судовий збір відповідно до задоволених вимог. В свою чергу відповідачка [PERSON] звернулася з зустрічним позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживача та визнання договору купівлі- продажу недійсним, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на виконання п. 1 Договору купівлі-продажу №101275 від 22.11.2012р. їй був переданий наступний Товар: щоденний очищувач для обличчя (Daily Dewdrops Facial Cleanser), щоденний тонік для обличчя (Daily Dewdrops Facial Toner), відновлюючий нічний крем (Replenishing Night Cream) та регенеруюча грязьова маска для обличчя (Refining Facial Mud Mask). Про те, ФОП [PERSON] займається нечесною підприємницькою діяльністю продавця про що свідчать наступні факти: По-перше, Продавець скористався її станом безпосередньо після проведення косметичних процедур і фактично нав'язав їй підписання зазначеного Договору; По-друге, Договір купівлі-продажу складений дрібним шрифтом, що ускладнило її розуміння його істотних умов; По-третє, косметолог, яка є працівником Продавця, ввела її в оману щодо вартості Товару, попередньо повідомивши зовсім іншу ціну; По-четверте, в Договорі Продавець передбачив розмір пені, що більш ніж на 50% перевищує вартість Товару, що є порушенням вимог частини 1-3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». По-п'яте, наданий їй Товар не мав відповідного маркування із зазначенням строку його придатності, не містив анотації щодо його призначення та способу використання та не містив перекладу українською або російською мовою. Інформація щодо способу придбання Товару для здійснення свідомого вибору була надана їй у нечіткій, незрозумілий спосіб, і є проявом з боку Відповідача нечесної підприємницької практики. Пунктом 3.2. Договору передбачено, що всі ризики, пов'язані з погіршенням якості Товару несе Покупець з моменту прийняття Товару від Продавця за актом прийому-передачі. Отже, зазначений пункт Договору купівлі-продажу суттєво обмежує її права, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки як Споживач та Покупець вона не має реальної можливості пересвідчитись в якості Товару, яким є косметичні засоби, що передаються Продавцем. На даний час вона не працює, має двох неповнолітніх дітей та знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Єдиним джерелом її доходів є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини, розмір якої складає 1 100 (одна тисяча сто) 00 грн . Таким чином, якби їй при підписанні Договору повідомили про повну вартість Товару, яка складає 4 500,00 грн, погодитись на цілком неприйнятні для неї умови вона не мала можливості, тому і не погодилася б на придбання косметичних засобів за такою ціною. На превеликий жаль, довіряючи косметологу, вона підписала вказаний Договір, попередньо детально не ознайомившись з його умовами. Одразу після підписання Договору вона сплатила суму у розмірі 600 (шістсот) грн. Залишок суми у розмірі 900 (дев'ятсот) грн вона сплатила на наступний день -23.11.2012р. А тому просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 101275 від 22.11.2012р., укладений між нею [PERSON] та фізичною особою -підприємцем [PERSON], як такий, що містить несправедливі умови. В судовому засіданні позивач ФОП [PERSON] та його представник за довіреністю від 25 лютого 2015 року, [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав визначених у позовній заяві та просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Зустрічний позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити, поснивши суду, що у зустрічній позовній заяві, представником відповідачки було вказано, що згідно чинного законодавства, позивач не має права надавати послуги у салонах краси, що спростовується копією свідоцтва платника єдиного податку від 26.03.2012 року, на звороті якого зазначено, що внесені зміни, а саме додано вид діяльності 96.02 - надання послуг перукарями та салонами краси, а отже в діях позивача не має жодного порушення чинного цивільного законодавства. Також звернули увагу суду на те, що косметичні засоби, придбані відповідачкою, внаслідок укладення договору з позивачем були безпечні, що ставить під сумнів представник відповідачки у зустрічній позовній заяві, оскільки згідно Висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 02.12.2011 року та від 30.03.2012 року, косметика відповідає встановленим медичним критеріям безпеки. Відповідачка [PERSON] та її представник за довіреністю НАМ 389869 від 24.03. 2015 року [PERSON] ( а.с.36) позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у зустрічних вимогах, зазначивши, що дійсно, між [PERSON] та фізичною особою -підприємцем [PERSON] 22.11.2012р. був укладений Договір купівлі-продажу №101275 . За два дні до підписання вказаного Договору їй зателефонували зі студії краси «Belle de Jour», власником якої є фізична особа - підприємець [PERSON], та запропонували пройти безкоштовну косметичну процедуру щодо очищення та омолодження шкіри обличчя. Вона погодилася, враховуючи те, що процедура була безкоштовною, і вона мала вільний час, оскільки знаходилася у декретній відпустці по догляду за дитиною. В обумовлений час вона приїхала до студії краси «Belle de Jour», в якій їй були проведені косметичні процедури. Косметолог, яка проводила косметичні процедури, запропонувала мені придбати за ціною 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн наступні косметичні засоби: очищувач для обличчя, тонік для обличчя, відновлюючий нічний крем та регенеруючу грязьову маску для обличчя. Вона погодилася, хоча вказана ціна і здалася їй зависокою. ЇЇ запевнили, що запропоновані косметичні засоби є дуже ефективними, а вказану суму в розмірі 1 500,00 грн вона може сплатити двома частинами. Після цього їй надали Договір купівлі-продажу, вже підписаний з боку [PERSON], і заповнили порожні графи в Договорі. Також їй надали в користування придбані нею косметичні засоби. На превеликий жаль, довіряючи косметологу, вона підписала вказаний Договір, попередньо детально не ознайомившись з його умовами. Одразу після підписання Договору вона сплатила суму у розмірі 600 (шістсот) грн. Залишок суми у розмірі 900 (дев'ятсот) грн я сплатила на наступний день -23.11.2012р. Вважає, що під час підписання договору спрацював ефект несподіванки, а тому просить визнати недійсним Договір купівлі-продажу № 101275 від 22.11.2012р., укладений між нею [PERSON] та фізичною особою -підприємцем [PERSON], як такий, що містить несправедливі умови. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON] яка діє на підставі довіреності НАВ 617708 від 25.02. 2015 року ( а.с.38), відповідачку, представника відповідачки за довіреністю НАМ 389869 від 24.03. 2015 року [PERSON] ( а.с.36), вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а в задоволенні зустрічних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610, 611 ЦК України передбачає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 655, 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до п. 10 договору купівлі-продажу, сторони усвідомлюють, що товар не підлягає обміну та поверненню, відповідно до «Переліку товарів» належної якості, що не підлягають обміну (поверненню), що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року № 172. Тобто товар (косметичні засоби), придбаний відповідачкою у позивача, не підлягає поверненню та обміну, про що була попереджена [PERSON] Враховуючи вказані норми законодавства та умови договору купівлі-продажу, відповідачка, повинна сплатити позивачу кошти передбачені договором. Згідно п. 5.3 договору, відповідно до ст. 524 ЦК України, сторони узгодили встановити еквівалент вартості товару, включаючи ПДВ, в доларах США - 555,56 доларів США, з розрахунку курсу продажу долара США до української гривні - 8,10 гривень за 1 долар США. Якщо на день оплати продавцем ціни товару (частини товару), курс долара США зміниться по відношенню до курсу долара США, встановленого на день підписання договору, більш ніж на 3 %, ціна товару перераховується за формулою: СПН = СПД*КВН/КВС, де СПН - це скорегована з врахуванням зміни курсу сума, що підлягає перерахуванню, грн.; СПД - сума, що підлягає перерахуванню згідно п. 5.3 цього договору, грн.; КВН - курс долара США, встановлений на день підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі товару, грн../ долар США; КВС - курс продажу долара США до української гривні, встановлений міжбанківською валютною біржею України, на день оплати продавцем ціни товару (частини товару), грн./ долар США, що відображається на сайті - hhtp://currency.in.ua. З врахуванням вказаного пункту договору, ціна товару, придбаного [PERSON], на сьогоднішній день, у зв'язку з підвищенням курсу долара США, повинна бути перерахована, згідно п. 5.3 договору. Оскільки відповідачка сплатила 1 500,00 гривень, а ціна товару становила - 4 500,00 гривень, перерахунку підлягає сума - 3 000,00 гривень, що на час укладення договору становила - 3 000,00 гривень / 8,10 доларів США = 370,37 доларів США (1 гривня - 8,10 доларів США). Тобто, відповідачкою не було сплачено 370,37 доларів США, що станом на 24.04.2015 року, згідно курсу валют, зазначеного на сайті hhtp://currency.in.ua 1 долар США - 22,70 гривень, становить - 8 407,70 гривень. Відповідно до формули вказаної у п. 5.3. договору, СПН= 8 407,40 гривень * 8,10 гривень / 22,70 доларів США = 2 999,99 гривень - сума, яку відповідачка повинна відшкодувати позивачу, у зв'язку зі зміною курсу долара по відношенню до гривні. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, згідно положень частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, на сьогоднішній день, сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить - 3 000,00 гривень та 2 999,99 гривень, що разом становить - 5 999,99 гривень. Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу з підстав не надання позивачем доказів щодо підтвердження розміру витрат на правову допомогу, як це передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а надано лише договір б/н від 25.02.2015 року про надання юридичної допомоги ПП «Сучасна Феміда» , в якому визначено розмір послуг виконавця у сумі 1 000 грн., що не відповідає ст. 1 цього Закону, відповідно до якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Дані про те, щопредставник позивача [PERSON] яка діє на підставі довіреності НАВ 617708 від 25.02. 2015 року ( а.с.38), була допущена до участі в розгляді справи як особа, яка надає правову допомогу на підставі ухвали суду, відсутні. Представник позивача [PERSON] ( директор ПП « Сучасна Феміда») як суб'єкт підприємницької діяльності, якому позивачем оплачені кошти в розмірі 1 000 грн. за надання правової допомоги, не відноситься до цього переліку осіб, а тому підстав для стягнення цих коштів як витрат на правову допомогу у суду не має. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 243 гривні 60 копійок. Щодо зустрічних вимог, то стороною відповідача не доведено під час підписання договору ефект несподіванки, а також те, що ФОП [PERSON] займається нечесною підприємницькою діяльністю і які саме несправедливі умови м істить оспорюваний договір купівлі- продажу, а тому зустрічні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно зі ст.ст.58, 59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з частиною 1, З статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, враховуючи викладене вище та

Outcome: partial