Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що у неї є повнолітній син [PERSON] , [INFO] . 27 червня 2014 року її син [PERSON] з трьома чоловіками виїхали з м. Донецька Донецької області на автомобілі до м. Селидове Донецької області але не доїхав, так як на автошляху, а саме біля Карлівського водосховища, зазначений автомобіль було розстріляно та спалено, чоловіки які перебували в машині загинули та їх викинули в водосховище, зазначене їй відомо з газети «Інформатор». Пошуки сина результатів не дали. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 вересня 2017 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім з [INFO]. Вважає його померлим, оскільки з часу обставин, які загрожували смерті її сину, пройшло більше трьох років, але відомості відносно його місця перебування не відомі. Визнання її сина померлим необхідно з метою отримання свідоцтва про смерть. Просить суд, оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим з 27 червня 2014 року. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків, у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності. Допитаний судом свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що його дружина спілкувалась с заявницею, він інколи допомагав заявниці, переносив речі. [PERSON] він знав, як сина заявниці, стосунків ніяких з ним не було. Свідок підтвердив, що осатаній раз бачив [PERSON] восени 2014 року. З чужих слів, йому відомо, що [PERSON] був розстріляний та про це писали в газеті. Допитаний судом свідок [PERSON] , у судовому засіданні показав, що він з [PERSON] знайом з дитинства, були друзями та сусідами. Свідок підтвердив, що до 2014 року він бачив [PERSON] часто, з 2014 року до теперішнього часу він [PERSON] не бачив. Крім того зазначив, що йому відомо з чужих слів, що [PERSON] розстріляли на блокпосту. Місце перебування його невідомо. Допитаний судом свідок [PERSON] , у судовому засіданні показав, що він дружив з [PERSON] приблизно 5 років до 2014 року. Останній раз з [PERSON] спілкувався по телефону приблизно в травні 2014 року або червні 2014 року, з цього часу зв`язок з [PERSON] було втрачено. Крім того зазначив, що йому відомо з чужих слів, що [PERSON] разом з знайомим пропали в один день на автомобілі знайомого, який знайшли у м. Донецьку в районі Кальміус, без пасажирів. Допитаний судом свідок [PERSON] , у судовому засіданні показала, що у неї дружні стосунки з заявницею, [PERSON] син заявниці, його вона знає з 2005 року, останній раз вона його бачила у червні 2014 року. Крім того зазначила, що їй відомо з чужих слів, що [PERSON] у липня 2014 року розстріляли у с. Карлівка, Донецької області. Місце перебування його невідомо. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Бистровською посилковою радою Кемінського району, Кирі ССР 16 червня 1976 року. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] виданого Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 25 вересня 2007 року [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З повідомлення Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області № 20676 від 05 серпня 2020 року, вбачається, що 13 вересня 2014 року внесено відомості до ЄРДР за № 12014050500001802 за ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, відносно [PERSON] було заведено оперативно-розшукову справу, яку 09 січня 2018 року було закрито у зв`язку з визнанням судом [PERSON] безвісно відсутнім та останнього знято з державного розшуку. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 26 вересня 2017 року, визнано [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з [INFO]. Відповідно до повідомлення № 20-39-23/1412 від 05 серпня 2020 року та № 20.39-13/1560 від 28 серпня 2020 року наданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), повідомлено, що відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Таким чином, факт відсутності [PERSON] більше трьох років за адресою [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки встановити місцезнаходження останнього не виявилося можливим. Судом встановлено, що оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим, оскільки цей факт підтверджується доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості і достовірності, та ніким не спростовуються. У той же час, судом враховано, що відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Тому, зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог заявника у частині оголошення [PERSON] померлим, саме з 24 червня 2014 року, оскільки заявником не доведено під час судового розгляду справи факт його зникнення безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, так як покази свідків та самою заявниці були надані з чужих слів та особисто при зазначених у своїх показах обставинах не були свідками, У зв`язку з цим суд вбачає підстави для часткового задоволення вимог. Крім того, відповідно ст. 47 ЦК України, передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Судом роз`яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 26 вересня 2017 року, визнано [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з [INFO], то суд вважає за необхідне днем вірогідної смерті [PERSON] вважати [INFO] . Відповідно до ст.. 307 ЦПК України, суд вважає за необхідне вжити заходів через органи опіки та піклування Селидівської міської ради, щодо встановлення опіки над майном [PERSON] , [INFO] , місцеперебування якого невідоме, оскільки опіку над майном не встановлено. Відповідно до ст.. 47 ЦК України та 308 ЦПК України суд вважає за необхідне зобов`язати Державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори вжити заходів для охорони спадкового майна [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: partial