Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Заявниця звернулася до Яготинського районного суду Київської області з заявою, заінтересована особа: Яготинська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,\~в котрій\~зазначено,\~що [INFO] помер\~батько заявниці\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина у\~вигляді житлового\~будинку з\~надвірними будівлями\~та спорудами.\~Згідно ст.\~1217\~ЦК України\~спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом.\~За час\~життя,\~спадкодавець не\~склав заповіт\~як розпорядження\~своїм майном\~та іншими\~майновими правами\~на випадок\~своєї смерті,\~а тому\~спадкування його\~всіх прав\~та обов`язків\~здійснюється за\~законом спадкоємцями\~в порядку\~черговості.\~У відповідності\~до ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки.\~Таким чином,\~спадкоємець за\~законом у\~першу чергу\~є донька\~спадкодавця [PERSON] .\~З заявою\~про прийняття\~спадщини в\~шестимісячний строк\~до нотаріальної\~контори заявниця\~не зверталася,\~але вважає,\~що спадщину\~прийняла шляхом\~постійного проживання\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини за\~адресою:\~ [ADDRESS] і\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~ЦК України,\~не заявила\~відмову від\~прийняття спадщини.\~Але на\~підставі поданих\~заявницею документів\~нотаріус не\~відкрила спадкову\~після смерті\~спадкодавця,\~та відповідно\~не видала\~свідоцтво про\~право на\~спадщину,\~з причини\~відсутності доказів\~спільної реєстрації\~місця проживання\~заявниці зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини.\~Враховуючи викладене,\~просила встановити,\~що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Представник заявниці через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70). В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, із паспорта заявника [NUMBER] , виданого 26.02.2008 року та довідки (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Київ та зареєстрована в [ADDRESS] . З копії Свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Київ, має батьків [PERSON] і [PERSON] . З копії Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 08 січня 2008 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Березань Баришівського району Київської області. З копії Договору купівлі-продажу будинку від 04.08.2016 року (а.с. 9) та копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12108517 від 10.10.2006 року (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності мав житловий будинок під [ADDRESS] . З Актів обстеження від 29.04.2021 року та 30.04.2021 року (а.с. 11-12) вбачається, що [PERSON] , 1980 року народження, постійно проживала разом зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] , до дня його смерті за адресою [ADDRESS] та [PERSON] станом на 29.04.2021 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З Довідки № 575 від 08.11.2016 року (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] поховала за власні кошти батька [PERSON] . Таким чином, на даний час не має можливості позивач отримати свідоцтво про право на спадщину (а.с.14). Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved