Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Заявниця звернулась до суду 17.03.2016р. з заявою, в якій зазначила, що їй виповнилось 17 років. З квітня 2015р. вона познайомилася та стала зустрічатися з [PERSON]. На теперішній час заявниця вагітна і бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], який є батьком дитини, тому просила знизити їй шлюбний вік та надати право на шлюб з ним. В судовому засіданні заявниця підтримала своє бажання зареєструвати шлюб з [PERSON], зазначивши що це повністю відповідатиме її інтересам і це рішення є повністю добровільним. Пояснила, що на теперішній час навчається на денній формі навчання і є студенткою 3 курсу Черкаського ВПУ №21. Представник [PERSON], яка є піклувальником заявниці, адвокат [PERSON], який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 16.02.2016р. №40, підтримав вимоги заявниці. Пояснив, що надання заявниці права на шлюб відповідатиме її інтересам, інтересам майбутньої дитини та завданням сімейного законодавства України. Просив задовольнити заявлені вимоги. Представник органу опіки та піклування Черкаської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 11.01.2016р. №34-01-21, в судовому засіданні пояснила, що заявниця перебуває на обліку як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. Зауважила, що держава підтримує пріоритет інституту сімейних відносин, народження та виховання дитини в сім'ї. Вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки це відповідатиме інтересам заявниці та її дитини. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з заявницею вони знайомі з 22.04.2015р. і з того часу підтримували теплі і близькі відносини. [PERSON] бажають створити сімю, але через те, що заявниці не виповнилося 18 років, вони позбавлені цієї можливості. На теперішній час заявниця вагітна від нього. Своє батьківство стосовно цієї дитини не оспорює. Його рішення про вступ до шлюбу з заявницею є добровільним. Він працює електромонтером та отримує заробітну плату в розмірі 3200грн на місяць. Проживає в смт. Стеблів разом з батьками в їхньому будинку, де і збирається проживати разом з заявницею. Своїх батьків познайомив з заявницею влітку 2015р. і вони не заперечують проти його одруження з нею. Просив задовольнити заяву в повному обсязі. В судове засідання представник ВДРАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Разом з тим від начальника ВДРАЦС по м. Черкаси надійшов лист, в якому зазначено, що ця особа не має зауважень та заперечень по суті порушеного питання та просить розглянути справу без участі представника відділу (а.с.32). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши усі наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Заявниця, [PERSON], народилася 07.11.1998р. (а.с.4, 5). З 04.10.2014р. заявниця має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується відповідним рішенням суду (а.с.29-30). Заявниця навчається у Черкаському ВПУ №21 та проживає у гуртожитку (а.с.4, 6). З квітня 2015р. заявниця підтримує з [PERSON] теплі близькі стосунки, які побудовані на взаємних почуттях поваги та любові один до одного. На момент розгляду судом справи заявниця перебуває у стані вагітності і має термін вагітності 32 тижні, що підтверджується відповідною медичною довідкою (а.с.35). [PERSON] визнає своє батьківство щодо дитини, якою вагітна заявниця. [PERSON], 23.05.1989р.н., на теперішній час працевлаштований та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати. У шлюбних відносинах з іншими особами не перебуває. Тож заявниця бажає укласти з [PERSON] шлюб, щоб створити сімю і їх дитина народилася у шлюбі, що відповідатиме моральним засадам українського суспільства, але не може цього зробити через те, що не досягла шлюбного віку. Згідно ч.3 ст.234 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) справи про надання права на шлюб суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до положень ч.2 ст.1 Сімейного кодексу України (далі СК) регулювання сімейних відносин в Україні здійснюється, зокрема, з метою зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до ч.1 ст.3 СК сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Частиною четвертою зазначеної статті передбачено, що сімя створюється, зокрема, на підставі шлюбу. Статтею 24 СК передбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.1 ст.23 СК право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні судом встановлено, що бажання заявниці на укладання шлюбу з [PERSON] є добровільним і відповідає її інтересам, оскільки [PERSON] також бажає укласти шлюб з заявницею, визнає батьківство майбутньої дитини, якою вагітна заявниця, і їх почуття ґрунтуються на любові і взаємоповазі один до одного. Перешкод передбачених ст.ст.24-26 СК судом не встановлено. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці про надання права на шлюб підлягають задоволенню. Разом з тим, в заяві одночасно з вимогою про надання права на шлюб заявниця просить також знизити їй шлюбний вік. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.11 ЦПК), суд має ухвалити рішення щодо кожної з заявлених вимог. Суд зауважує, що відповідно до ст.4 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законами України. За змістом норми частини другої статті 23 СК вбачається, що належним способом захисту прав особи, яка бажає отримати право на шлюб, але не досягла шлюбного віку, є рішення суду про надання особі такого права, а не про зниження шлюбного віку. Частиною третьою статті 235 ЦПК передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Таким чином, законом не передбачений такий спосіб захисту законних прав та інтересів осіб, які бажають укласти шлюб, як зниження шлюбного віку. Отже з урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про зниження шлюбного віку для реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial