Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 012476 від 01.03.2000 року, загальною площею 2,0 га, розташованої на території Горьківської сільської ради Якимівського району Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 47, виданого на ім`я [PERSON] . Заява мотивована\~тим,\~що у 2021 році вона вирішила приватизувати вищевказану земельну ділянку, з урахуванням змін до земельного законодавства, для чого звернулася до компетентних органів за інформацією про необхідний обсяг документів. У відділі Держгеокадастру в смт. Якимівка їй було повідомлено, що при наявних документах неможливо встановити приналежність їй права постійного користування на вказану вище земельну ділянку, оскільки у державному акті на право постійного користування землею вказано належність права користування на неї « [PERSON] », а вона є « [PERSON] », і тому рекомендували їй в усному порядку звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Як слідує з вищевикладеного, що 01.03.2000 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право постійного користування землею, загальною площею 2,0 га, який в послідуючому зареєстрований в Книзі записів державних актів а право постійного користування землею Горьківської сільської ради Якимівського району за № 47. Весь цей час вона безперешкодно користувалася даною землею. Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», у разі якщо до 1 січня 2025 року власник не витребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. А оскільки, земельна ділянка не визначена на місцевості, відсутній кадастровий номер ділянки, і взагалі відсутнє право власності, вона вирішила оформити за собою таке право. Однак, враховуючи вищевикладені обставини, стосовно вказаного прізвища в державному акті та паспорті, у неї відсутня можливість в позасудовому порядку встановити факт належності їй державного акту на право постійного користування землею. В судове засідання заявниця надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Вимоги викладені у заяві підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні судом було досліджено наступні матеріали справи: копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявниці, копію державного акту на право приватної власності на землю; копію довідки про реєстрацію місця проживання, клопотання Якимівської селищної ради про розгляд без участі заінтересованої особи. \~\~Пунктом 5 ч.2 ст.\~293\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм № [NUMBER] виданим 14.10.2020 року органом 2320 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.5-6). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 012476 від 01.03.2000 року, загальною площею 2,0 га, розташованої на території Горьківської сільської ради Якимівського району Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 47, видано на ім`я [PERSON] (а.с.3). З метою\~державної реєстрації\~права власності\~на вищезазначену\~земельну ділянку\~заявниця звернувся\~до відділу Держгеокадастру в смт. Якимівка , де їй було повідомлено, що при наявних документах неможливо встановити приналежність їй права постійного користування на вказану вище земельну ділянку, оскільки у державному акті на право постійного користування землею вказано належність права користування на неї « [PERSON] », а вона є « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що вищевказаному державному акті прізвище заявниці помилково було написано « [PERSON] », тоді як в паспорті зазначено « [PERSON] » виникла неузгодженість між документом, що посвідчує особу заявниці та державним актом на право приватної власності на землю. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку, остання вимушена була звернутися до суду, оскільки в позасудовому порядку встановити даний факт неможливо. \~ \~ \~ \~Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~256\~ЦПКгромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП № 012476 від 01.03.2000 року, загальною площею 2,0 га, розташованої на території Горьківської сільської ради Якимівського району Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 47, який видано на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища заявниці « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », відповідно до паспорту заявниці, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування земельною ділянкою. Таким чином, факт про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, при цьому спір про право відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа заявнику є державна реєстрація права власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~При цьому суд вважає, що заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного,

Outcome: approved