Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 10.06.2002 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 4,68 га, яка розташована на території Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської області, а також встановити факт спільного проживання з батьком [PERSON] до дня його смерті, яка настала [INFO] року. В обґрунтування заяви посилається на те, що після смерті матері [PERSON] залишилась спадщина, однак оформити право власності на майно померлої їй заважає наявність технічних помилок у правовстановлюючих документах матері. При зверненні у встановлені законом строки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця виявилися розбіжності в написанні прізвища померлої у свідоцтві про смерть та державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, а саме в свідоцтві про смерть прізвище померлої зазначено «[PERSON]», а в державному акті на право власності на земельну ділянку вказано «Петріченко», у зв'язку з неможливістю внести виправлення до державного акту на право власності на земельну ділянку заявниця не може реалізувати своє право на спадкування. Крім того, заявниця зазначає, що проживала з батьком за однією адресою, вела з ним спільне господарство, провела його поховання, тому для оформлення спадщини після смерті батька їй необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини В судове засідання заявниця не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, заяву просила задовольнити в повному обсязі. Представник заявниці в судовому засіданні пояснив, що прийняти спадщину неможливо у зв'язку з наявністю помилки в написанні прізвища власника земельної ділянки в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку. Представник Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року (а. с. 6). Згідно свідоцтва про народження, виданого 06 серпня 1971 року виконавчим комітетом Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської області батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). У зв'язку з реєстрацією шлюбу заявниця [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на наявне «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 5). Як вбачається з державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], він виданий на ім'я «[PERSON].» (а. с. 9). [PERSON] помер [INFO] року (а. с. 7). Згідно довідки № 545 від 06.07.2017 року, виданої виконавчим комітетом Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської області померлий [PERSON] спільно проживав з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті (а. с. 8).Відповідно до довідки № 546 від 06.07.2017 року, виданої виконавчим комітетом Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської областізаявниця [PERSON] фактично проживала з батьком [PERSON] за вищезазначеною адресою до дня його смерті, здійснювала за ним догляд, провела його погребіння (а. с. 8). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49514721, № 49514631, № 49514606 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 49514730, № 49514641, № 49514612 (заповіти/спадкові договори) від 19.10.2017 року, листів № 1920/01-16 від 20.10.2017 року, № 1981/01-16 від 31.10.2017 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] спадкоємцем майна за заповітом є [PERSON], після смерті [PERSON] спадкоємцями майна за заповітом є [PERSON] - заявниця по справі, та [PERSON] (а. с. 18, 19, 20-21, 22, 23, 24, 25 32). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він протягом 10 років орендував землю у сім'ї [PERSON]. Йому відомо, що коли захворів батько, заявниця переїхала жити до батька в [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт проживання заявниці з її батьком за адресою: [ADDRESS]. Також, свідок пояснила суду, що заявниця провела погребіння батька. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками, в зв'язку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. В силу ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. У відповідності до положень ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 12 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.06.2002 року - для визнання права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, встановлені судом обставини справи, суд вважає, що факт приналежності [PERSON], державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 10.06.2002 року, розташовану на території Новокапланської сільської ради Арцизького району Одеської області знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а розбіжності в написанні прізвища власника в зазначеному документі, суд пов'язує з неуважністю особи, яка заповнювала державний акт. Щодо вимог заявниці про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі і факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, зазначається, що при вирішення спору про право на спадщину, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В п. 23 цієї ж постанови зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За визначенням ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі, зокрема кровного споріднення осіб, пов'язаних спільним побутом, взаємними правами і обов'язками. Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, а в судовому засідання доведений факт постійного проживання заявниці та [PERSON] на день його смерті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви в цій частині та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 256,

Outcome: approved