Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить встановити відносно себе факт батьківства [PERSON], [INFO], який помер 26 грудня 2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що її мати [PERSON], з квітня 1994 року проживала в [INFO] однією сімєю з [PERSON], без державної реєстрації шлюбу. В період їхнього спільного проживання 26 травня 1995 року народилася заявник. У свідоцтві про її народження, запис про її батька проводився за прізвищем матері, а імя та по батькові батька проводилось за вказівкою матері та записано - [PERSON]. Проте, спільне життя батьків заявника не склалося і в 2003 році вони розійшлися, а згодом 26 грудня 2014 року батько помер. За час свого життя її батько визнавав її своєю дитиною, спільно з мамою виховував та утримував її. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, зокрема для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлену вимогу підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, однак до суду було подано заяву про розгляд заяви без його участі. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] дійсно є донькою [PERSON] За життя останній визнавав [PERSON] своєю донькою та спільно з [PERSON] її виховував. Суд, заслухавши заявника, допитавши свідків, оцінивши докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Матеріалами справи встановлено, що 25 грудня 2014 року, у віці 46 років помер [PERSON], про що складено актовий запис №45, що підтверджується копією актового запису про смерть №45 (а.с.19). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №154402 від 16.11.2011 року, батьком [PERSON], яка народилась 26 травня 1995 року записано [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із довідки №44 від 27.03.2015 року виданої СП «Дубровицький коопунівермаг», згідно наказу №74 від 01.06.1997 року, [PERSON] була надана відпустка по догляду за дитиною до трьох років (а.с.11). У відповідності до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалася матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно з п. 15 абз. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтво про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. За таких обставин, суд вважає, що факт батьківства [PERSON], [INFO] відносно [PERSON], [INFO] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заяву [PERSON] слід задоволити.

Outcome: approved