Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Заявниця звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку і призначити опікуна. Заява мотивована тим, що син заявниці [PERSON] страждає на психічне захворювання та є інвалідом з дитинства із діагнозом розмова відсталість внаслідок ДЦП, гіпердінамічний синдром. 18 червня 2019 року [PERSON] було визнано інвалідом І групи. Через хворобу він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. 30 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 26.01.2021 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 23.07.2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта, тому ухвалою суду від 26.07.2021 року провадження у справі відновлено та призначено судовий розгляд. У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за ї відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження /а.с.9/. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Терпіннівської сільської ради №1325 від 19.04.2018 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.8/. Відповідно до довідки голови Терпіннівської сільської ради №3125 від 17.12.2020 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає разом із заявником за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ №255729 [PERSON] встановлено першу групу інвалідності строком до 1 липня 2021, а також зазначено, що [PERSON] не здатний до трудової діяльності /а.с.11/. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №169 від 17.06.2021, [PERSON] , 2001 року народження, виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості (в ступені різко вираженої імбецильності згідно МКХ-9) внаслідок органічного ураження головного мозку (дитячий церебральний параліч) з порушенням поведінки. Внаслідок чого він не може розуміти значення свої дій і керувати ними /а.с.48-52/. Згідно ч.1 ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно ч.3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ч.1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Тому враховуючи вищевикладене, те що на даний час стан здоров`я [PERSON] значно погіршився, внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та встановлення над ним опіки, суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні даної заяви та в інтересах [PERSON] вважає необхідним визнати його недієздатним та встановити над ним опіку. Щодо вимоги заявника про призначення його опікуном, то необхідно зазначити наступне. Згідно із ч. 1\~ст. 300 ЦПК України, ч. 1ст. 60 ЦК України, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює над нею опікуна та призначає останнього за поданням органу опіки та піклування. Статтею 55 ЦК Українивизначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно дост. 62 ЦК Україниопіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно зі ч.ч. 4, 5ст.\~63\~ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до\~ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави, вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного, зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Щодо призначення заявника опікуном, то заявник є близьким родичем матір`ю особи щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатною; заявник є дієздатною особою, піклується про сина, спроможний виконувати обов`язки опікуна та виявляє таке бажання. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Підстав, які б згідно зі\~ст. 64 ЦК України, перешкоджали визнанню заявника опікуном даної особи, судом не встановлено. Проте суду не долучено висновок органу опіки та піклування, про можливість особи здійснювати повноваження опікуна. З таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині призначення [PERSON] , опікуном [PERSON] [INFO] , оскільки суду під час розгляду не надано висновок органу опіки та піклування, а тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню та може бути розглянута в поряду ч.1 ст. 300 ЦПК України, в окремому провадженні. Згідно ч.6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: partial