Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

заявниця звернулася в суд із заявою в якій просить визнати її батька [PERSON] безвісно відсутнім мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] , мати заявниці. На день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] - до впорядкування та присвоєння поштової адреси 16.01.2020). Відповідно, після смерті матері відкрилася спадщина, до якої, крім іншого, входило домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Оскільки вона [PERSON] , є єдиним спадкоємцем померлої та бажає прийняти спадщину, вона звернулась із відповідно заявою до нотаріуса для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцю майна. Після отримання даного листа, заявниця з`ясувала, що дане домоволодіння належало на праві власності її діду по батьківській лінії [PERSON] . На момент смерті діда, [PERSON] її батьки проживали та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . На даний час для належного оформлення спадщини заявниці потрібне підтвердження факту смерті її батька - [PERSON] , однак будь-які документи, в тому числі свідоцтво про смерть відсутнє, зважаючи на те, що її батько, [PERSON] у період з 1994 по 1995 роки хворів на психічні розлади, часто зникав з дому. Вона [PERSON] , неодноразово разом із своїми дітьми відправлялись на його пошуки та повертали додому. Літом 1995 року, батько вкотре пішов з дому. З того часу будь-який зв`язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявниця з матір`ю, намагались встановити його місце знаходження: звертались із офіційною заявою до органів внутрішніх справ та до селищної ради, разом із сусідами організовували пошуки, але всі намагання знайти [PERSON] , виявились безрезультатними. Таким чином, з моменту його зникнення та по сьогоднішній день, тобто близько 25 років жодних відомостей про нього немає. Оголошення останнього безвісно відсутнім заявниці необхідно для належного оформлення прийняття нею спадщини після смерті матері, зокрема, домоволодіння в якому проживали її батьки, що входить до спадкового майна, а тому заявниця вимушена звернутися до суду із даною заявою. В судове засідання заявниця [PERSON] , не з`явилася, проте направила до суду заяву в якій вказала, що свою заяву підтримує та просить її задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи Перегінської селищної ради Марко М. не прибула однак направила до суду заяву в якій зазначила, що заяву [PERSON] , підтримує і не заперечує проти її задоволення. Справу просить розглянути за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що заява підставна і належна до задоволення з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Також судом встановлено, що заявниці необхідно визнання її батька безвісно відсутнім для можливості оформлення спадкових прав. З урахуванням викладених обставин, дослідивши матеріали заяви суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. На підставі ст.43 ЦК України,

Outcome: approved