Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті батька її дітей, колишнього чоловіка - [PERSON], [INFO] народження, громадянина України, померлого [INFO] у Куйбишевському районі міста Донецьку в Україні. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються: лікарським свідоцтвом про смерть №2571 від 30 серпня 2016 року, виданим «Бюро судово-медичної експертизи»; довідкою про причину смерті №2571 від 30 серпня 2016 року, де вказана причина смерті [PERSON]: закрита черепно-мозкова травма: перелом кісток склепіння та основи черепа; а також свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на території, тимчасово непідконтрольній Україні. При зверненні заявниці до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть колишнього чоловіка належного зразку, їй було відмовлено, оскільки нею для підтвердження факту смерті було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, [PERSON] вимушена звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER], виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 31 жовтня 1997 року, [PERSON] народилася [INFO] у місті Маріуполі Донецької області. Вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в місті Маріуполі 30 травня 1995 року, [PERSON] народився [INFO] у місті Маріуполі Донецької області. З матеріалів вбачається, що [PERSON]. та [PERSON] з 27 вересня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який потім було розірвано, про що Жовтневим відділом РАЦС ММУЮ Донецької області вчинено актовий запис №458 від 24 вересня 2009 року та видано свідоцтво серії [NUMBER] Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], вказані відомості підтверджені відповідними свідоцтвами про народження. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, помер [INFO] у Куйбишевському районі міста Донецьку в Україні внаслідок закритої черепно-мозкової травми: перелому кісток склепіння та основи черепа, про що «Бюро судово-медичної експертизи», розташованим на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, було видано лікарське свідоцтво про смерть №2571 від 30 серпня 2016 року та довідку про причину смерті №2571 від 30 серпня 2016 року. Вказані обставини відображені також у свідоцтві про смерть, виданому Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька на непідконтрольній території України 31 серпня 2016 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявниця звернулася до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом щодо роз'яснення порядку реєстрації актів цивільного стану за вих.561/15.2-06.116 від 06.09.2016 року, [NUMBER] було повідомлено, що реєстрацію смерті її чоловіка за пред'явленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав його спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved