overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на майно, яке їй належало. Вона є спадкоємицею [PERSON] за законом у першу чергу та бажає оформити спадщину матері, але при зверненні до нотаріуса у поданих нею документах було виявлено розбіжність в написанні по батькові померлої матері - «[PERSON]». Так, у свідоцтві про народження заявниці матері зазначено як «[PERSON]» , тоді як у свідоцтві про її смерть та у правовстановлюючих документах на спадкове майно - державних актах на право власності на земельну ділянку, що належали [PERSON], її по батькові записано як «[PERSON]». Тому заявниця просила встановити факт родинних стосунків, а саме та, що померла є її матір'ю. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Заявниця в наданій заяві свої вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи в поданій суду заяві проти вимог [PERSON] не заперечив, справу також просив розглянути без його участі. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] року померла громадянка [PERSON], зі смертю якої відкрилася спадщина на майно, яке їй належало за життя. Заявниця є донькою померлої та бажає прийняти її спадщину, але при огляді документів, поданих нотаріусу, виявилося, що у свідоцтві про народження [PERSON] по батькові матір зазначено як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть [PERSON] - «[PERSON]». Оскільки заявниця не може підтвердити родинні стосунки між нею та спадкодавцем, вона звернулася до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалюючи рішення про задоволення вимог заявника, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку заінтересованої особи і заявлені вимоги визнаються сільською радою в повному обсязі, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси осіб, які беруть участь у справі, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS]. З 2003 року та до дня смерті вона доглядала за матір'ю та постійно проживала з нею, хоча і була зареєстрована за іншою адресою. В зв'язку з цим заявниця вважає, що вона прийняла спадщину [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як заявниця пропустила строк прийняття спадщини. Таку відмову нотаріус мотивував тим, що її проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджується відповідними документами. Тому заявниця просила даний факт встановити. В судовому засіданні представник заявниці вимоги [PERSON] підтримав. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, в наданій заяві просив справу розглянути без його участі. Проти заявлених вимог не заперечив. Вислухавши представника заявниці, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] року в с. В.Вистороп Лебединського району Сумської області померла гр. [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та поживала [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яку бажає прийняти [PERSON], її донька. Однак, при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадину в зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. В постанові нотаріуса про вчинення нотаріальної дії йде мова про те, що [PERSON] не проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини тим самим вона не прийняла її. Згідно вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] в своїй заяві посилається на те, що вона до дня смерті постійно проживала з матір'ю та доглядала за нею, так як вона потребувала стороннього догляду, а тому є такою, що прийняла її спадщину в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Ухвалюючи рішення про задоволення вимог останньої, суд приймає до уваги довідки, надані Великовисторопською сільською радою, з яких вбачається, що [PERSON] дійсно здійснювала догляд за своєю матір'ю [PERSON] до дня її смерті ([INFO] року). З того часу користується земельною ділянкою, особистими речами та будинком покійної до сьогодні. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи все вище викладене, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому він підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона за національністю являється німкенею. Однак, в свідоцтві про народження її доньки була помилково зазначена, як росіянка. [PERSON] бажає відновити та зберегти своє походження, а також зазначені розбіжності перешкоджають її донці виїхати на постійне проживання до свого батька у Німеччину. Тому заявниця просила встановити факт того, що вона являється німкенею за національністю. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, в наданій заяві проти задоволення вимог [PERSON] не заперечив та просив справу розглянути без його участі. Вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] року народилася [PERSON] ([PERSON]), заявниця по справі, що вбачається з свідоцтва про народження (а.с. 8). ЇЇ матір'ю є [PERSON], яка за національністю являється німкенею. Відомості про батька в свідоцтві про народження відсутні. [INFO] року [PERSON] народила доньку - [PERSON] При цьому в свідоцтві про її народження [NUMBER] (а.с. 6) в графі мати [PERSON] була помилково вказана як росіянка. Дані розбіжності перешкоджають [PERSON] та її доньці [PERSON] у вирішенні особистих питань, що й змусило заявницю звернутися до суду з даною заявою. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] за національністю є німкенею, а в свідоцтві про народження її доньки допущено помилку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона надала всі документи до управління Пенсійного Фонду України у Тульчинському районі для відповідного оформлення документів для пенсії. Однак їй повідомили, що у її трудовій книжці колгоспника в рядку по-батькові записано [PERSON], тоді як за паспортом вона [PERSON]. В зв'язку із розбіжностями в написані по-батькові в трудовій книжці колгоспника вона не має можливості оформити документи на пенсію. По цій причині [PERSON] звернулась до суду та просить винести рішення, яким встановити факт того, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 20.07.1970 року належить саме їй. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Представник зацікавленої особи, Управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, оглянувши матеріали справи, встановив: Згідно копії паспорта серія [NUMBER] виданого 28.01.1997 року Тульчинським РВ УМВС України в Вінницькій області, заявниця записана як [PERSON] (а.с.3). Відповідно до копії трудової книжки колгоспника [NUMBER], заявниця записана як [PERSON] (а.с. 6-7). В зв'язку з неспівпаданням по-батькові заявниці вона не має можливості оформити документи на заведення пенсійної справи та отримання пенсії.. На підставі ст. 256 п.6 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище , ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши в судовому засіданні всі вищевказані документи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки підтверджується всіма належними доказами Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати залишити за стороною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та [PERSON] [INFO] бажають одружитися для створення спільної сім'ї. Вказує, що винятковою обставиною для звернення із даною заявою до суду є те, що у неї з [PERSON] є спільна донька [PERSON] [INFO] Однак, укласти шлюб вони не мають можливості, тому що їй ще не виконалось 18 років. Просить суд надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] [INFO] В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, підтвердила обставини, викладені в заяві, просила суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] та батько заявниці [PERSON] вважали, що заява підлягає задоволенню, оскільки це відповідає їх інтересам та інтересам дитини заявниці та [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилась, оскільки залишилась дома з дитиною заявниці. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспортів та свідоцтв про народження (а.с. 12-16) [PERSON] народилася [INFO] р., а [PERSON] - [INFO] р. На даний час вони проживають разом. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 6) у [PERSON] [INFO] р. народилась донька [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що це їх спільна дитина і вони бажають створити сім'ю, тому дані обставини доведенню в судовому засіданні не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно із ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, але за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд встановивши вищенаведені обставини, дійшов висновку, що укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] відповідає їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1991 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] [INFO] року останній помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, яку бажає прийняти [PERSON] Тому вона звернулася до нотаріальної контори, де їй було роз'яснено, що вона може бути віднесена до спадкоємців четвертої черги у разі встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини. Тому заявниця просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю в період з 1991 року по [INFO] року. В судове засідання заявниця не з'явилася, в наданій заяві свої вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи до суду також не прибув, в наданій заяві просив справу розглянути без його участі, проти заявлених вимог не заперечив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] року в с. Ворожба Лебединського району Сумської області померла гр. [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яку бажає прийняти [PERSON], оскільки з 1991 року до дня смерті вона проживала зі спадкодавцем однією сім'єю. Однак, при зверненні до нотаріуса їй було роз'яснено, що свідоцтво про право на спадину може бути видано, якщо буде підтверджено факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги те, що з довідок Ворожбянської сільської ради (а.с. 6, 7), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] дійсно проживала разом однією сім'єю і вела спільне домашнє господарство з [PERSON] з 1991 року по [INFO] року за адресою [ADDRESS], що і підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] Враховуючи все вище викладене, суд вважає, що факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому він підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 17 лютого 2015 р. її чоловік - [PERSON], [INFO], уродженець м. Маріуполя. У зв'язку із чим вона звернулася до Приморського РВ м. Маріуполя із відповідною заявою, і за вказаним фактом було відкрито кримінальне провадження, в результаті якого було встановлено, що чоловік заявниці 17 лютого 2015 р. перетнув державний кордон України і по теперішній час не повернувся. Тому заявниця просила визнати її чоловіка безвісно відсутнім з метою реалізації соціальних прав заявниці. Заявниця і прокурор в судовому засіданні участі не брали, письмово просивши розглянути справу за їхньої відсутності. Заявниця просила заяву задовольнити. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON], [INFO], уродженця м. Маріуполя, який є батьком дитини заявниці [PERSON], [INFO], уродженки Ново азовського району Донецької області. Як вбачається з відповіді слідчого СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області 17 лютого 2015 р. [PERSON] перетнув державний кордон України і станом на 25 січня 2016 р. на територію України не в'їжджав. За вказаних обставин, заява підлягає задоволенню, оскільки в місті останнього постійного проживання [PERSON] немає відомостей про його місце перебування, а визнання його безвісно відсутнім потрібно заявниці для здійснення своїх соціальних прав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 17 червня 2014 р. о 10 годині 30 хвилин з автостоянки у Ворошиловському районі м. Донецька групою невстановлених озброєних людей був викрадений її син [PERSON], [INFO], уродженець [INFO]. У звязку із чим вона звернулася до органів внутрішніх справ із відповідною заявою. З метою реалізації соціальних прав неповнолітніх дітей її сина, заявниця просила визнати сина безвісно відсутнім. Заявниця в судовому засіданні участі не брала, письмово просила розглянути справу за її відсутності, заяву задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Як вбачається з матеріалів, що поступили з Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області, що Костянтинівським ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області організований розшук [PERSON], як зниклого без вісті, у розшуку, як особа, що вчинила злочин, не перебуває. Також на даний час триває досудове розслідування за ч. 2 ст. 146 КК України (викрадення людини). З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації КПРС України вбачається, що [PERSON] з липня 2012 р. територію України не покидав. За вказаних обставин, заява підлягає задоволенню, оскільки в місті останнього постійного проживання зниклого немає відомостей про його місце перебування, а визнання його безвісно відсутнім потрібно заявниці для здійснення соціальних прав онуків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона з [PERSON] тривалий час підтримують дружні стосунки, кохають одне одно і вирішили одружитися. При зверненні до виконкому Кошелівської сільської ради із заявою про намір укласти шлюб, їм було відмовлено у прийнятті заяви, у звязку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку. На даний час заявниця вагітна, а тому бажає укласти шлюб з батьком майбутньої дитини. В заяві також зазначили, що батькам відомо про їх наміри укласти шлюб і жодних заперечень з їх боку не має. В судове засідання заявниця [PERSON] подала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності. Також зазначила, що підтримує вимоги і просить суд їх задовольнити. Зацікавлені особи [PERSON], [PERSON], а також представник Кошелівської сільської ради Хустського району, подали заяви, в яких сторони просять розглядати справу у їх відсутності та не заперечують проти задоволення вимог [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін. Зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають намір укласти між собою шлюб, оскільки вони кохають один одного і бажають створити свою сімю. Їхні батьки також не заперечують реєстрацію шлюбу між ними. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що заявниця на даний час перебуває в стані вагітності. Однак, не зважаючи на дані обставини, без судового рішення [PERSON] та [PERSON] не можуть укласти шлюбу, оскільки заявниця не досягли шлюбного віку, який для жінки згідно ст. 22 СК України встановлюється у 18 років. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи вище наведене, а також те, що вимоги заявниці не суперечать її інтересам, суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для надання [PERSON] права на укладення шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона з [PERSON] тривалий час підтримують дружні стосунки, кохають одне одно і вирішили одружитися. При зверненні до відділу ДРАЦСу із заявою про намір укласти шлюб, їм було відмовлено у прийнятті заяви, у звязку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку. Батько заявниці [PERSON] помер 10.02.2009 року, мати заявниці [PERSON] також померла 14.03.2015 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії І-ФМ № 187540 та І-ФМ № 078925. На даний час вона проживає із своїм дядьком [PERSON], який опікується нею. Заявниця також проживає разом з [PERSON] та 14.08.2015 року у них народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-ФМ № 327306. Дядьку позивачки та батькам [PERSON] відомо про їх наміри укласти шлюб і жодних заперечень з їх боку не має. В судове засідання заявниця [PERSON] подала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності. Також зазначила, що підтримує вимоги заяви і просить суд їх задовольнити. Зацікавлені особи [PERSON], [PERSON], а також представник Вишківської селищної ради, Хустського району, подали заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутності та не заперечують проти задоволення вимог [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін. Зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають намір укласти між собою шлюб, оскільки вони кохають один одного і бажають створити свою сімю. 14.08.2015 року у них народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія І-ФМ № 327306. Дядько заявниці та батьки [PERSON] також не заперечують проти реєстрації шлюбу між ними. Однак, не зважаючи на дані обставини, без судового рішення [PERSON] та [PERSON] не можуть укласти шлюбу, оскільки заявниця не досягла шлюбного віку, який для жінки згідно ст. 22 СК України встановлюється у 18 років. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи вище наведене, а також те, що вимоги заявниці не суперечать її інтересам, суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для надання [PERSON] права на укладення шлюбу.

Outcome: approved