Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що її померлий чоловік [PERSON] має земельну ділянку площею 4,5746 га, яка розташована на території Дружбівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. З метою реєстрації речового права власності, вона виявила, розбіжності в написанні прізвища чоловіка « [PERSON] » замість « [PERSON] » згідно її паспортним даним. Тому просить встановити факт належності її чоловікові, правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №133872 від 24 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8/213, виданого на підставі розпорядження Криничанської районної державної адміністрації від 22 липня 2002 року №366-р. Заінтересована особа - Криничанська районна державна адміністрація про день та час слухання справи сповіщена належним чином. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, дійшов наступного. Померлому чоловіку позивачки [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, розташована на території Дружбівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №133872 від 24 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8/213, виданого на підставі розпорядження Криничанської районної державної адміністрації від 22 липня 2002 року №366-р. Встановлено, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 №133872, допущена описка в написанні прізвища, замість вірного прізвища « [PERSON] », невірно вказано « [PERSON] ». Разом з тим, факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №133872, [PERSON] підтверджується відповідністю інших відомостей, а саме: довідкою виконавчого комітету Криничанської селищної ради №37/03-14/02 від 15 січня 2020 року, свідоцтвом про народження [PERSON] , актом про фактичне проживання від 15 січня 2020 року. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення відповідно до ст.351 ЦПКфакту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 статті 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу Українисуди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявник має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Приймаючи до уваги вищезазначене, те, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved