Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги мотивувала тим, що заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги мотивувала тим, що [NUMBER] померла її мати [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER] та довідкою про причину смерті № [NUMBER], виданими установою «Центральна міська лікарня адміністрації м. Кіровське» від 29.08.2018. Вказані медичні документи видані установою, що згідно з Законом України від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. З таким документом (лікарським свідоцтвом про смерть № [NUMBER]) вона не може зареєструвати факт смерті матері, з ним вона звернулася до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області з метою державної реєстрації смерті [PERSON], однак отримала відмову, оскільки лікарське свідоцтво видане «Центральною міською лікарнею адміністрації м. Кіровське» Донецької області є незаконним та видане установою, яка створена у порядку, не передбаченому законом. У зазначеному лікарському свідоцтві про смерть, окрім незаконної печатки установи міститься також підпис лікаря, що також може свідчити про достовірність факту смерті. Її мати, [PERSON], [INFO], уродженка села Єлисеївка Андріївського району Запорізької області померла [NUMBER] у м.Жданівка, Донецької області. Там вона як донька померлої отримала свідоцтво по смерть, оскільки без нього не можливо було поховати на цвинтарі тіло. Родинні стосунки підтверджуються її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Встановлення факту смерті матері необхідно їй для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, та в подальшому звернення до органів Пенсійного Фонду України для оформлення державної допомоги, а також для оформлення спадщини після смерті матері. Згідно з довідкою №0000618730/2320008629 від 19.09.2018 вона є внутрішньо переміщеною особою, мешкає за адресою: 72102, [ADDRESS]. Просить: встановити факт смерті у місті Жданівка Донецької області [PERSON], [INFO], уродженки села Єлисеївка Андріївського району Запорізької області, яка померла [INFO] року. (а.с.2). У судовому засіданні заявниця [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, додатково пояснила, що вона фактично мешкає та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS]. Вона зверталась до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті матері, але їй відмовлено. Просила встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], уродженки села\~Єлисеївка Андріївського\~району Запорізької\~області, яка померла [INFO] року у Донецькій області, м.Жданівка. Заінтересована особа Приморський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, надав письмову заяву від 19.09.2018, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відділу, повідомив, що по суті справи заперечень не має (а.с.16). Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народилась [INFO] року в м.Бердянськ Запорізької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Згідно з довідкою № 2320008629 від 19.09.2018 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.09.2018 [PERSON] має фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народилась [INFO] року в с.Єлисеївка Андріївського району Запорізької області, за життяз 04.12.1978 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). У лікарському свідоцтві про смерть №129 від 29.08.2018, що видане КУ «Центральна міська лікарня адміністрації м.Кіровське», зазначено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року; смерть наступила у стаціонарі терапевтичного відділення КУ «Центральна міська лікарня адміністрації Жданівка» від ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби. Причина смерті встановлена лікарем [PERSON] (а.с.10). Згідно з довідкою про причину смерті [PERSON] померла від ішемічної хвороби серця атеросклеротичного кардіосклероза, гіпертонічної хвороби.(а.с.6). Заявником також надано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], яка сталася [NUMBER], видане установою Жданівським міським відділом запису актів цивільного стану (а.с.7). Ці документі видані на тимчасово окупованій території органами, діяльність яких вважається на Україні незаконною, тому документи є недійсним. Приморським РВ державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області від 18.09.2018 видано заявниці [PERSON] відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON]., [INFO], яка померла [NUMBER], оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином. Крім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.3 ст.9 цього Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Для отримання свідоцтва про смерть заявнику запропоновано звернутися до суду (а.с.5). Заявницею на підтвердження факту родинних зв'язків надано свідоцтво про народження, в якому вказано, що [PERSON] народилась [INFO] року, в графі «мати» зазначено [PERSON] (а.с.8). До заяви додано свідоцтво про одруження, згідно з яким [PERSON], [INFO], 19 вересня 1998 року уклала шлюб з [PERSON], прізвища після одруження: [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Тобто заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч. 1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, свідоцтво про її смерть видане органом, який знаходиться на не контрольованій території України, тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у місті Жданівка Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана донькою померлої до суду за межами такої території України. Факт смерті знайшов підтвердження в судовому засіданні на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, пояснень заявниці. Встановлення факту смерті матері для заявниці має юридичне значення, потрібно їй для реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю її матері, державної реєстрації її смерті, звернення до органів Пенсійного фонду України, оформлення спадщини. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Враховуючи викладене, вимоги заявниці про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved