Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вказаною вище заявою про оголошення [PERSON], 05.09.58 р. н., уродженця [INFO] України, померлим. Необхідність оголошення останнього померлим, який є її колишнім чоловіком та батьком вказаної вище її неповнолітньої дитини, обґрунтовує необхідністю оформлення статусу одинокої матері в управлінні соцзахисту населення виконкому Ковельської міськради Волинської області. Зазначає, що вона 09.06.03 р. уклала шлюб з [PERSON]. 10.01.04 р. у них народилась дочка - [PERSON]. Однак, у липні 2004 р. [PERSON] сім»ю залишив, про свої наміри не повідомив та зник. З того часу вона не має відомостей про місце його знаходження. У січні 2013 р. вона звернулась до суду в інтересах своєї неповнолітньої дочки [PERSON], 04 р. н., із заявою про визнання батька останньої безвісно відсутнім. Відповідно до рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.02.13 р. у справі № 159/254/13 ц [PERSON], 05.09.58 р. н., уродженця [INFO] України було визнано безвісно відсутнім, початок безвісної відсутності останнього ухвалено вважати 01.01.6 р.. Покликаючись на ст. 46 ЦК України, просить врахувати, що з 01.01.06 р. трирічний термін безвісної відсутності фізичної особи. Просить заяву задовольнити, [PERSON] оголосити померлим, днем смерті вважати 01.01.09 р.. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувала їх вищенаведеними доводами, просить їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що з [PERSON] уклала шлюб у м. Ковелі Волинської області. Її колишній чоловік значився проживаючим у м. Луцьку, хоча фактично до липня 2004 р. він мешкав разом із нею та дочкою. Коли у колишнього чоловіка виникли неприємності, пов»язані з його діяльністю, останній пішов з дому та зник. У відсутності колишнього чоловіка було розірвано у судовому поряду її шлюб з [PERSON] у 2006 р.. Її спроби відшукати колишнього чоловіка, не дали бажаних результатів. Вона попередньо зверталась до міліції з приводу розшуку колишнього чоловіка, однак, безрезультатно. Аліментів з [PERSON] вона не вимагала. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні 05.04.17 р. заявлені вимоги визнала, суду пояснила, що при встановленні такого юридичного факту, про який зазначає у своїй заяві заявниця, остання може претендувати на використання певного соціального права як одинока мати. Суд, заслухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали цивільної справи Ковельського міськрайсуду Волинської області № 159/254/13 ц провадження № 2 о/159/13/13 за заявою [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON], про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до часткового задоволення. Так, свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили пояснення заявниці. Пояснили, що є, відповідно, сестрою та сусідкою заявниці. У 2004 р. заявниця одружилась з [PERSON]. Вони бачили останнього по місцю проживання заявниці проживаючим як чоловіка заявниці; спілкувались з ним. Однак, з літа 2004 р. останній зник і про його місце проживання чи перебування їм нічого не відомо. Заявниця проживає одиноко з дитиною. Відповідно до копії паспорта позивача, виданого 25.07.03 р., 09.06.03 р. було укладено, а 20.04.06 р. було розірвано її шлюб з [PERSON]. Місце реєстрації місця проживання заявниці м. Ковель Волинської області, вул. Косачів, 3/41. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], 04 р. н., її батьками є: заявниця та [PERSON], громадянин України. Як слідує із копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.04.05 р., шлюб заявниці та [PERSON], - розірвано. Після розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище: [PERSON]. Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.02.13 р. у справі № 159/254/13 ц провадження № 2 о/159/13/13 за заявою [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON], про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, що набрало законно сили 15.02.13 р., [PERSON], 05.09.58 р. н., уродженця [INFO] АРК України було визнано безвісно відсутнім і початком безвісної відсутності останнього було ухвалено вважати дату - 01.01.06 р.. Як слідує з ряду довідок, виданих Ковельським МРВ У МВС України Волинської області у 2010 р. 2012 р. р., заявниця неодноразово зверталась з приводу розшуку колишнього чоловіка, однак, місцезнаходження [PERSON] встановити не виявилось можливим. Та обставина, що [PERSON] з 01.09.10 р. по 16.10.12 р. не відвідував навчальні заклади, де навчається його та заявниці неповнолітня дочка [PERSON], 04 р. н., стверджується довідками, виданими, відповідно, ЗОШ № 3 та ЗОШ № 8 м. Ковеля Волинської області. Відповідно до довідки № 1\~150 від 18.09.12 р., виданої РЖКП - № 2 м. Ковеля Волинської області, заявниця проживає лише разом зі своєю неповнолітньою дочкою. Як слідує з листа Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 30.02.17 р. № 914/56/01 - 2017, на території діяльності якого фактично мешкав [PERSON], у відділі відомості щодо [PERSON]Х відсутні. Як слідує з копії листа Луцького ВП ГУ НП у Волинській області, на території діяльності якого зазначений проживаючим [PERSON], від 25.04.17 р., у відділі відомості щодо [PERSON] відсутні. Відповідно до положень ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, що склалась щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, не заважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. П. 13 постанови Пл. ВС України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», звертає увагу суду на те, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто, доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом ацс факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявниця має мати особисту цивільну - правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку вона просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, що свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально - правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Наведені заявницею обставини та мета, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого зв'язку. Крім того, суд враховує, що в даному випадку існують і перешкоди заявниці у реалізації нею прав або виконання обов'язків, пов'язаних з відсутністю [PERSON], якого вона просить оголосити померлим. За наведених обставин вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині вимог про визнання фізичної особи померлою, однак, вимога заявниці про ухвалення рішення про те, щоб днем смерті [PERSON] вважати 01.01.09 р., не ґрунтуються на чинному законодавстві. Так, положення ч. 3 ст. 46 ЦК України прямо вказують, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Доказів того що [PERSON], який є безвісно відсутнім, пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, та що дали б суду підстави прийти до висновку, що [PERSON] може бути оголошений померлим від 01.01.09 р. як дня його вірогідної смерті, заявницею суду не надано та судом не встановлено. Тому заява задовольняється частково.

Outcome: partial