Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Заявниця у травні 2017 р. звернулася до суду з зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що її мати - [PERSON] проживала однією сім'єю без укладення шлюбу з [PERSON], разом вели спільне господарство в період з 1945 р. по [INFO] В період спільного проживання народилося п'ять дітей, в тому числі заявниця. [PERSON] є біологічним батьком отанньої, за життя визнавав себе батьком, виховув дітей. Заявниця зареєстрована за прізвищем батька, проте у свідоцтві про народження заявниці відсутні відомості про батька та про його національність. Заявниця в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій посила розглянути справу за її відстуності, позовні вимоги в частині внесення змін в свідоцтво про її народження щодо зазначення відомостей про батька, вказавши його національність - поляк, просила залишити без розгляду (а.с. 30). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявниці . Представник Полонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій обл. в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливим розглянути заяву на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], у графі «мати» зазначено [PERSON], відомості про батька не зазначено (а.с. 8). Відповідно до довідки Сасанівської сільської ради Полонянського району Хмельницької обл. від 10.03.2017 №170, [PERSON] проживав разом та вів спільне господарство з [PERSON], дочкою [PERSON] та іншими дітьми (а.с. 24). Після реєстрації шлюбу 13.03.1975 р. заявниця змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України від 24.01.2017, заявниця зареєстрована за прізвищем [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт того, що померлий [PERSON] проживав з матір'ю заявниці однією сім'єю, протягом життя визнав заявницю своєю донькою, підтримував матеріально та морально, брав участь у її вихованні. Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо [PERSON], суд вважає за необхідне встановити факт батьківства. Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON] від [PERSON], що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами. Враховуючи наведене, вимога заяви щодо належності батька до польської національності, не підлягає розгляду в судовому порядку. Заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved