Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона народилася [INFO], але у актовому записі цивільного стану від 19 квітня 2001 року №096286 зазначено ім'я «[PERSON]», а не «[PERSON]» . У паспорті серії [NUMBER], виданого Ленінським РВ УМВС у Чернівецькій області від 28 вересня 1998 року, зазначене ім'я «[PERSON]». Аналогічно дане ім'я зазначене у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 29 жовтня 2015 року, у свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28 березня 2016 року, у дипломі бакалавра серії [NUMBER] від 30 червня 2007 року, у дипломі спеціаліста [NUMBER]. Стверджує, що для того , щоб внести зміни до актового запису про народження № 185, складеного 21 січня 1975 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області, а саме: змінити власне ім'я з «[PERSON]» на «[PERSON]», звернулася до Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області. 14 вересня 2017 року отримала відмову у задоволенні заяви щодо внесення змін до актового запису про народження № 185, складеного 21 січня 1975 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області в частині зміни власного ім'ені з «[PERSON]» на «[PERSON]», в зв'язку з відсутністю підстав, оскільки не має підтвердження належності даних документів. З метою уникнення розбіжностей при реалізації в майбутньому особистих немайнових та майнових прав, просить встановити факт належності їй, [PERSON], свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці Управління реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради на ім'я [PERSON]. У судовому засіданні заявниця підтримала доводи , викладені у заяві та просила задовольнити її . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності . Згідго ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України- окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 цієї ж статті - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦКП України- справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якого, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Як вбачається з паспорта громадянина України , виданого Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області , свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області , свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, ім»я заявниці вказано « [PERSON]» (а.с. 5,7-8). Відповідно до свідоцтва про народження , виданого 19.04.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, заявниця вказана як « [PERSON]». ( а.с.6). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно висновку-відмови про внесення змін до актового запису цивільного стану від 14.09.2017 року, заявниці відмовлено у внесенні відповідних змін , щодо власного імені. ( а.с. 10). Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, в редакції від 17.11.2017 року, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому . У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, беручи до уваги , що для реалізації заявницею своїх особистих прав є встановлення факту належності документу і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved