Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою 09.09.2013 року, в якій просила суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] безвісно відсутнім. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що 23 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] який постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В квітні 2011 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. В травні 2011 року [PERSON] зібрав свої речі та покинув її з сином, а 10.05.2011 року виписався з їхнього помешкання за адресою: [ADDRESS]. З цього часу місце його знаходження їй невідомо. Вона зверталася до Криворізького районного відділу ГУ УМВС України в Дніпропетровській області з приводу встановлення місцезнаходження [PERSON], але його місцезнаходження не встановлено. Визнання її колишнього чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім потрібно їй для реалізації права на отримання соціальної допомоги на дитину, та інших платежів, передбачених чинним законодавством України, так як звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] не можливо через відсутність відомостей щодо місяця його знаходження. Крім того, для виїзду з дитиною на відпочинок за межі України необхідна згода [PERSON], місце перебування якого невідоме, що унеможливлює такі поїздки. Також в разі майбутнього шлюбу їх спільна дитина може бути усиновлена без згоди безвісно відсутньої особи. Представник заявника по довіреності - [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявника підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Управління праці та соціального захисту населення Криворізької РДА в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених заявником вимог не заперечують (а.с. 16). Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом року з місця її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як встановлено, 23.04.2004 року заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований в Радушненській селищній раді Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 08, який 08.04.2011 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області було розірвано (а.с. 5). Від зазначеного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10.01.2007 року (а.с.6). В теперішній час дитина проживає з заявницею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області № 618 від 10.06.2013 року (а.с. 9). В травні 2011 року [PERSON] зібрав свої речі та покинув її з сином, а 10.05.2011 року виписався з їхнього помешкання за адресою: [ADDRESS]. При зверненні заявника в березні 2013 року до Криворізького районного відділу ГУ УМВС України в Дніпропетровській області з приводу встановлення місцезнаходження [PERSON] їм ніяких результатів не дало, згідно відповіді №29/127-ЖЕО від 02.04.2013 року з Криворізького РВ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 7). З довідки Радушненської селищної ради №619 від 10.06.2013 року вбачається, що [PERSON] відповідно до запису у домовій книзі знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] від 10.05.2013 року, та на території смт. Радушне, Криворізького району Дніпропетровської області не зареєстрований і не проживає, його місцезнаходження не відоме (а.с. 10), що також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 30.10.2013 року, згідно якої [PERSON] 11.05.2011 року був знятий з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS], та в теперішній час зареєстрованим не значиться (а.с. 28). Відповідно до довідки від 09.09.2013 року, виданої оперуповноваженим сектору карного розшуку Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ст. лейтенантом міліції Опаріним А.М., співробітниками Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області проводились розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження [PERSON], однак при проведенні таких заходів його місцезнаходження встановлено не було (а.с. 8). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожна окремо, підтвердили, що заявниця дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають малолітнього сина, у 2011 році шлюб між ними було розірвано і [PERSON] пішов з квартири в якій він проживав разом з заявником та сином по [ADDRESS], у невідомому напрямку та до цього часу про нього нічого невідомо. В теперішній час дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що заявниця не може реалізувати права на отримання соціальної допомоги на дитину, та інших платежів, передбачених чинним законодавством України, так як звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] не має можливості через відсутність відомостей щодо місяця його знаходження та не може виїхати з дитиною на відпочинок за межі України без згоди [PERSON], а місце його знаходження не відоме з 2011 року, тобто більше року, суд вважає, в інтересах дитини необхідним визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були в травні 2011 року, то початком його безвісно відсутнім слід вважати 01 червня 2011 року. Враховуючи права та інтереси неповнолітніх дітей та аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, доцільним визнати [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України та

Outcome: approved