Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [INFO], померлої в м. Сніжне Донецької області, саме 06.04.2018 року, а також зобовязати Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області провести державну реєстрацію факту смерті матері та видати нове свідоцтво про народження. Свої вимоги мотивує тим, що 06.04.2018 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті мешкала в м. Сніжне Донецької обласної, яке перебуває на тимчасово окупованій території України. 07.04.2018 року Сніжнянським міським відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки їй було видано свідоцтво про смерть матері серії ДНР №100208. З метою прийняття спадщини вона звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контри Одеської області, де отримала перелік документів, які необхідні для відкриття спадкової справи. Одним із документів цього переліку є свідоцтво про смерть українського зразка, яке вона надати не має можливості, так як на момент смерті матері і станом на теперішній час м. Сніжне Донецької області має статус тимчасово окупованої території. Вказує, що відсутність документу про смерть матері зразка, встановленого в Україні, унеможливлює її звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини. У звязку з викладеним вона звернулась з даною заявою до суду. Заявниця в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні заяви наполягає і просить справу розглянути у її відсутність. Представник заінтересованої особи Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що заявниця, яка змінила прізвище у звязку з укладенням шлюбу, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №355632, є донькою померлої [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР №1909857. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться розяснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Згідно довідки про причину смерті №33 від 07.04.2018 року, виданої амбулаторією первинної медико-санітарної допомоги м. Сніжне, причиною смерті [PERSON], яка померла 06.04.2018 року стала ракова інтоксикація, рак правої нирки. Заявницею, як доказ обґрунтування своїх вимог, також надано до суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії ДНР №100208, виданого Сніжнянським міським відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Донецька область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Заявниця [PERSON] є громадянкою України, проживає в [INFO], її мати [PERSON] також була громадянкою України, відповідно до копії паспорту громадянина України серії ВЕ 567850 та проживала на тимчасово окупованій території України в м. Сніжне Донецької області, де померла 06.04.2018 року, про що відповідним органом невизнаної ДНР було видано довідку про причини смерті №33 від 07.04.2018 року та свідоцтво про смерть серії ДНР №100208, засвідчене печаткою невизнаної «Донецької Народної Республіки». Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» таке свідоцтво про смерть не є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла 06.04.2018 року. Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів заявницею. Свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для зясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозвязку з іншими доказами та відомими суду обставинами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані в справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла 06.04.2018 року в м. Сніжне Донецької області. Заявлені вимоги [PERSON] про зобовязання Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області провести державну реєстрацію факту смерті [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 319 ЦПК України, дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial