Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини жіночої статі - [PERSON], [INFO], громадянки України, у місті Таганрог Ростовської області Російської Федерації. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] року [PERSON], [INFO], не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, перебуваючи на території Російської Федерації, народила доньку. Вказані обставини підтверджуються: виписним епікризом з пологового будинку, витягом з актового запису про народження дитини, первинним лікарським патронажем та фотокартками. Даний факт відображений також у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданому Виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області 11 травня 2015, актовий запис №03 від 11 травня 2015 року. При зверненні заявниці до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області їй було повідомлено, що наявне у неї свідоцтво видане на території, тимчасово непідконтрольній України, не внесене до реєстру, а отже не створює юридичних наслідків. У зв'язку з чим, для вирішення спірного питання рекомендовано звернутися до суду. Заявниця та її представник [PERSON] надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON], [INFO], не перебуваючи у шлюбі, знаходячись у місті Таганрог Ростовської області Російської Федерації, народила доньку, дитина народилася живою, вагою 3400 г. Вказані обставини підтверджуються: виписним епікризом з пологового будинку за №1192, а також первинним лікарським патронажем щодо породіллі та її дитини. Факт народження дитини підтверджується в тому числі копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані: [PERSON] (громадянка України) та [PERSON] (громадянин України), (свідоцтво серії [NUMBER] виданому Виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області 11 травня 2015, актовий запис №03 від 11 травня 2015 року). Відомості про народження [PERSON] також зафіксовані у витязі з актового запису про народження дитини із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України, сформованому 25 травня 2015 року, при цьому, дані щодо державної реєстрації відомостей відсутні. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, село Безіменне Новоазовського району Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається зі змісту наказу Мін'юсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявниця звернулася до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак листом за вих.№679/15.2-06-116 від 19.10.2016 року їй було відмовлено у здійсненні перереєстрації дитини, оскільки за пред'явленими документами це здійснити неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з вимогами частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Приписами п.1 та п.7 ч.1ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. З огляду на викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, а отже, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є [PERSON] та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення поданої заяви.

Outcome: approved