Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання свого чоловіка, [PERSON] безвісно відсутнім. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає із заявницею та перебуває на її утриманні. Протягом останніх 13 років вона та її донька проживають окремо від [PERSON] , який не цікавиться їх життям, не приймає участі у духовному та фізичному розвитку дитини, не надає матеріальної допомоги. Більше шести років будь-який зв`язок з ним втрачено. [PERSON] ні разу не телефонував, не писав листи, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування. Має заборгованість по сплаті аліментів. Вона зверталась до із заявою до поліції щодо отримання інформації про результати розшуку [PERSON] 25 квітня 2019 року отримала відповідь в якій зазначено, що останній перебуває у розшуку з 11 квітня 2018 року. в результаті проведених оперативно-розшукових заходів станом на 25.04.2019 року місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для отримання соціальної допомоги чи призначені пенсії, оскільки сама утримує і виховує доньку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 27 червня 2019 року на 11-00 год. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2020 року у відповідності з ч. 1 та ч. 2 ст. 87 ЦПК України направлено судове доручення Шполянському районному суду Черкаської області про допит свідка [PERSON] (батька особи, яка визнається безвісно відсутньою). Ухвалою суду від 20 серпня 2019 року зобов`язано Державну прикордонну службу України надати інформацію щодо перетину [PERSON] державного кордону з 2010 року. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Черкаси, який зареєстрований в [ADDRESS] - безвісно відсутнім з 01 грудня 2015 року. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. За змістом ст. 43 ЦК України безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, якщо не вдалося встановити її місце знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, якщо особа є живою, однак встановлення її місцезнаходження у даний час не можливо, при чому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, а саме: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою, тобто наявність між ним та відсутньою особою цивільного або іншого правовідношення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає із заявницею та перебуває на її утриманні. [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 28 лютого 2006 року. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, протягом останніх 13 років вона та її донька проживають окремо від [PERSON] , який не цікавиться їх життям, не приймає участі у духовному та фізичному розвитку дитини, не надає матеріальної допомоги. Більше шести років будь-який зв`язок з ним втрачено. [PERSON] ні разу не телефонував, не писав листи, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування. Відповідно до виконавчого листа Канівського міськрайонного суду з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Згідно розрахунку, наданого Соснівським відділом ДВС м. Черкаси заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 31 жовтня 2018 року складала 108 319 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про внесення ухвали про розшук боржника або дитини. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2015 року оголошено у розшук боржника [PERSON] , останнє місце проживання [ADDRESS] . Відповідно до довідки Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 05 червня 2018 року вказано, що в реєстрі територіальної громади м. Черкаси інформація щодо місця реєстрації [PERSON] , відсутня. Листом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 06 вересня 2019 року за № 650 повідомлено, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] з 10 серпня 1988 року по 10 січня 1992 року . Зі слів рідних, на даний час проживає в Російській Федерації. Згідно довідки Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації від 18 вересня 2019 року вказано, що відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON] не виявлено. 25 квітня 2019 року заявницею отримано повідомлення з Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області № 4920/46-2019 в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] перебуває у розшуку (розшукова справа № 231018010) від 11 квітня 2018 року. В результаті проведених оперативно-розшукових заходів станом на 25 квітня 2019 року місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Заявниця обґрунтовує судове визнання її чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім необхідністю отримання соціальної допомоги чи призначення пенсії, оскільки одна утримує і виховує дитину, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відносно [PERSON] більше року вістуні відомості про його перебування за місцем постійного проживання, будь-які відомості про дійсне його перебування, заявниця не може отримати такі відомості у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення заяви. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (ч. 1 ст. 309 ЦПК України). Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved