Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [PERSON] є її рідним сином, який до липня 2012р. відбував покарання у Мічурінській виправній колонії № 57 м.Горлівка Донецької області. Під час відбування покарання він надав на її імя довіреність для здійснення приватизації його частки квартири №34 будинку №7-а по бул.Будівельників в м.Запоріжжі. Після його звільнення з місць позбавлення він мешкав за вищевказаною квартирою. У вересні 2014р. син пішов з дому та більше не повернувся. 27.10.2017р. вона звернулась до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з заявою про розшук [PERSON], але вжиті заходи не дали результатів. З вказаного часу і до теперішнього часу місцезнаходження її сина невідомо, ніяких відомостей про себе і своє місце знаходження він не подає, що є підставою для визнання його безвісно відсутнім та встановлення опіки на належним йому майном, отримання пільг на оплату житлово-комунальних послуг тощо. Просить визнати [PERSON], 12.10.1975р.н., безвісно відсутнім та призначити її опікуном над майном безвісно відсутньої особи. В судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали повністю, просять їх задовольнити Представник заінтересованої особи - Хортицького районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не прибув, подав заяву про слухання справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи - КП «Наше Місто» в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників заінтересованих осіб. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], 12.10.1975р.н., що підтверджується копією свідоцтва про його народження (арк.9). Згідно копії паспорту [PERSON] зареєстрований за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, буд.№7-а кв.34 (арк.6). Згідно свідоцтва про право власності на житло №126 від 18.10.2011р. квартира №34 будинку №7-а по бул.Будівельників м.Запоріжжя належить на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному по 1/4 частині (арк.10). Згідно акту, складеного мешканцями квартир №33,35,36 будинку №7-а по бул. Будівельників м.Запоріжжя [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживає у квартирі №34 цього будинку з вересня 2014р. по теперішній час, місце його знаходження невідомо (арк.56-65) Згідно з скріншотами сторінок інтернет-сайту «Миротворец» (Центр дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, миру та безпеки людства та міжнародного правопорядку) на вказаному сайті маються відомості щодо [PERSON], 12.10.1975р.н. як бойовика НВФ ДНР, а також фотознімки з його особистої інтернет-сторінки, на яких він знаходиться у військовій формі ДНР зі зброєю, остання публікація на сторінці здійснена [PERSON] 16.05.2015р. (арк..26-35). Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.10.2017р., [PERSON] просить розшукати її сина [PERSON] (арк.45,47) Згідно відповіді Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізький області від 18.10.2017р., у звязку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, проведення подальшої перевірки відносно розшуку [PERSON] зупинено (арк.49). Згідно з ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Так, згідно з п.3 ч.2 ст.234,246-249 ЦПК України справи про визнання особи безвісно відсутньою розглядаються в порядку окремого провадження. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані суду на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозвязку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт того, що [PERSON] за зареєстрованим місцем свого мешкання - м.Запоріжжя, бул.Будівельників, буд.№7-а кв.34, фактично не проживає з вересня 2014р. по теперішній час, його місцезнаходження невідомо, розшукові заходи позитивного результату не дали. Таким чином, в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування протягом одного року. Вказані обставини підтверджуються поясненнями заявниці та безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, тому приймає за основу при винесенні даного судового рішення. Доказів, які б спростовували ці обставини, суду не надано. У звязку з цим, суд вважає необхідним визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Разом з тим, підстав для задоволення вимог про встановлення над майном [PERSON] опіки та призначення заявниці опікуном суд не знаходить. Так, згідно з ст.44 ЦК України на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне йому майно та встановлює над ним опіку. Отже, встановлення опіки над майном фізичної особи, яка визнана судом безвісно відсутньою, та призначення опікуна здійснюється нотаріусом, а не судом, у звязку з чим в задоволенні вимог заявниці про встановлення майнової опіки та призначення опікуна слід відмовити. На підставі вищевикладеного, заяву слід задовольнити частково.

Outcome: partial