Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця та її представник у судовому засіданні просили суд визнати розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 17 грудня 1990 року фіктивним та зобов'язати Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану здійснити відповідну реєстрацію та анулювати свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 17 грудня 1990 року. Представник заінтересованої особи Красногвардійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, відповідно до письмової заяви начальнику відділу Сидоренко К.Г. просив суд розглядати справу за відсутності представника відділу та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 24 січня 1958 року між [PERSON] та [PERSON] в Жовтневому органу РАЦС м. Дніпропетровська було укладений шлюб. 17 грудня 1990 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірваний. Як пояснила заявниця у судовому засіданні, від шлюбу з [PERSON] є двоє синів, [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], які після закінчення школи, обидва поїхали навчатися в Ставропольське вище військове льотне училище і після його закінчення залишилися працювати і проживати в Російській Федерації. Оскільки сини на час розірвання шлюбу були вже дорослі, тому шлюб в 1990 році, було шляхом подачі відповідної заяви в орган РАЦС Красногвардійського району м. Дніпропетровська. Це було фіктивне розірвання шлюбу, тобто зроблено не з метою фактичного припинення шлюбних відносин, а з метою так би мовити страхування ризиків пов'язаних з узаконенням нового побудованого нею разом з [PERSON] будинку за адресою: [ADDRESS], та можливості не втратити права на приватизацію квартири в якій заявниця, на той час була прописана, за адресою: [ADDRESS]. У 1991 році будинок який побудували заявниця разом [PERSON] зрештою був узаконений, на будинок було отримано Свідоцтво про право власності, і вони відмовилися від прав на квартиру. Весь цей час з моменту побудування будинку в 1989 року заявниця проживала [PERSON] в ньому, шлюбних стосунків після 17 грудня 1990 року з [PERSON] не переривала, а ще через рік у 1992 році повторно уклала шлюб з [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. В результаті оформлення прав на долю у спільній сумісній власності подружжя після смерті чоловіка з'ясувалося, що будинок який заявниця побудувала з своїм чоловіком [PERSON] і відтоді майже 30 років там прожили, не може бути оформлений на неї без встановлення факту фіктивності розірвання між ними шлюбу в 1990 році. Факт того, що шлюб між заявницею та чоловіком [PERSON] був розірваний фіктивно, а вони насправді не припиняли подружніх стосунків, продовжували проживати разом та вести спільне сімейне господарство у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У відповідності із ст. 108 Сімейного кодексу України, за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу здійснене відповідно до положень ст. 106 Сімейного кодексу України, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду, актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст. 257 ЦПК України). З оглядом на викладене і враховуючи ту обставину, встановлення вище зазначеного факту необхідне для отримання заявницею спадкових праві після смерті чоловіка, суд вважає за можливе задовольнити заяву задовольнити та визнати розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 17 грудня 1990 року фіктивним та зобов'язавши Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану здійснити відповідну реєстрацію та анулювати свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 17 грудня 1990 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved