Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Заявниця звернулася 16.04.2015 року в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці. В своїй заяві заявниця зазначила, що вона народилася [INFO] і проживала з батьками в [ADDRESS], де в 1969 році закінчила Новоодеську ЗОСШ №3, а з 1970 року працевлаштувалась вихователькою дошкільного начального закладу в колгоспі імені Шевченка, в якому працювала до 1976 року. Стверджує, що з 1976 року постійно працювала санітаркою в Новоодеській ЦРЛ по 07.08.1995 року, що підтверджується відповідними довідками та письмовими документами і за межі України ніколи не виїздила. Посилаючись на те, що вона втратила паспорт громадянки колишнього [NUMBER], яким вона була документована і який їй був виданий Новоодеським РВ УМВС 08.09.1976 року, а паспорт громадянки України не отримувала, внаслідок чого їй було відмовлено паспортною службою у видачі паспорту громадянки України, заявниця просить суд встановити факт її постійного проживання в [ADDRESS] станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. Встановлення даного юридичного факту, як стверджує заявниця їй необхідно для отримання паспорта громадянки України та для оформлення пенсії, в зв'язку з досягненням пенсійного віку. В судовому засіданні заявниця повністю підтримала свої вимоги, просить суд її заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Новоодеської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та про відсутність заперечень у задоволені даної заяви. Залучений до участі в розгляді даної справи представник Новоодеського районного сектору Управляння державної міграційної служби України в Миколаївській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви. Вислухавши пояснення заявниці, покази допитаних свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи заявниця народилася [INFO] в [ADDRESS], де проживала з батьками і, де в 1969 році закінчила Новоодеську ЗОСШ №3, а з 1970 року працевлаштувалась вихователькою дошкільного начального закладу в колгоспі імені Шевченка, в якому працювала до 1976 року. З довідки, виданої Новоодеською ЦРЛ з посиланням на відповідні накази, вбачається, що заявниця з 10.08.1976 року по 07.02.1995 року постійно працювала санітаркою в Новоодеській ЦРЛ, де отримувала заробітну плату, що також підтверджено письмовою довідкою, виданою Новоодеською ЦРЛ. З письмових довідок, показів допитаних в суді свідків вбачається, що заявниця станом на 24.08.1991 року постійно проживала на території України в [ADDRESS] і в даний час проживає по [ADDRESS]. З пояснень заявниці, які вона дала в суді та з обставин викладених в її заяві вбачається, що вона втратила паспорт громадянки колишнього [NUMBER], яким була документована і, який їй був виданий Новоодеським РВ УМВС 08.09.1976 року, а паспорт громадянки України вона не отримувала. Як вбачається з письмової відповіді начальника відділу ДРАЦС РС Новоодеського РУЮ в Миколаївській області, заявниці було відмовлено через відсутність паспортного документу у видачі повторного свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану (свідоцтва про народження). Через відсутність паспортного документу громадянки України, заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання пенсії, в зв'язку з досягненням пенсійного віку. Той факт, що заявниця станом на 24.08.1991 року постійно проживала в [ADDRESS] підтверджується як поясненнями заявниці, так і показами допитаних в суді свідків, а також дослідженими в судовому засіданні документами, з яких дійсно вбачається та підтверджується той факт, що заявниця, станом на 24.08.1991 року дійсно постійно проживала в [ADDRESS] і працювала санітаркою в Новоодеській ЦРЛ. Встановлення даного юридичного факту постійного проживання заявниці у визначеному місці, має для неї суттєве юридичне значення, а саме: необхідне їй для вирішення питання про документування паспортом громадянки України, з метою подальшої реалізації права на отримання пенсійних виплат, на які претендує заявниця в порядку визначеному пенсійним законодавством України. За таких обставин, на підставі ст.256 ЦПК України заява заявниці про встановлення факту постійного проживання заявниці у визначеному місці підлягає задоволенню. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, судовий збір по справі заявниці не компенсується.

Outcome: approved