Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду, із заявою, в якій просить встановити той факт, що її син - [PERSON] народився 06 вересня 2016 року в м. Донецьк Донецької області, мати [PERSON]. В обґрунтування заяви вказує на те, що не знаходячись у зареєстрованому шлюбі народила дитину. На теперішній час є матірю одиначкою. Факт народження дитини зареєстровано в [INFO]. У вересні 2016 року, бажаючи зареєструвати народження дитини на території України заявниця через свого представника звернулася до відділу реєстрації, однак листом в.о. начальника відділу від 15.09.2016 року їй було відмовлено в оформленні реєстрації народження дитини, оскільки нею не предявлено медичне свідоцтво про народження встановленої законодавством України форми № 103/о. У звязку з тим, що заявниця позбавлена можливості зареєструвати народження своєї дитини згідно із законодавством України, вимушена була звернутися до суду. В судове засідання заявниця не зявилася, від її представника надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, підтримує подану заяву в повному обсязі, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності , заперечень по справі не мають. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 7 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 2\~ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України\~\~25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під\~\~наглядом\~\~лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за\~\~N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я\~\~за формою,\~\~встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п ), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копії медичного свідоцтва про народження № 14, виданого 06.09.2016 року медичною установою Донецької Народної Республіки, [PERSON] 06.09.2016 року народила сина. /а.с. 8/. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.\~\~\~Стаття 9 ч.2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України… Ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження № 14, виданого 06.09.2016 року медичною установою Донецької Народної Республіки, про народження 06.09.2016 року [PERSON], тобто органом, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Отже, оскільки заявниця не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів як громадянки України, її дитини, необхідно встановити факт народження [PERSON] 06 вересня 2016 року в м. Донецьк Донецької області. У відповідності до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved