Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із цією заявою і просила встановити факт її постійного проживання у м.Ладижин Вінницької області в період з 01.09.1988 року по 13.04.1992 року. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що вона з 29.05.1986 року по 06.07.2007 року проживала, а з 19.12.2013 року по даний час проживає у м. Ладижин Вінницької області. З 29.05.1986 року по 31.08.1988 року вона була зареєстрована і проживала в квартирі матері [ADDRESS]. В серпні 1988 року було вирішено, що [PERSON] з дочкою [PERSON], [INFO], поїдуть у місто Нижнєвартовськ до чоловіка, який там працював. Тому 31.08.1988 року вона знялась з реєстрації місця проживання у вищевказаній квартирі. Але обставини склалися так, що в Нижнєвартовськ вона з дочкою не поїхали і так і лишились проживати у квартирі матері [ADDRESS] до 13.04.1992 року. У зв'язку з тим, що [PERSON] проживала, але не була зареєстрована в місті Ладижин Вінницької області в період з 01.09.1988 року по 13.04.1992 року, вона не може доказати, що станом на 01.01.1993 року проживала не менше чотирьох років в зоні посиленого радіоекологічного контрою, до якої належить місто Ладижин Вінницької області, що підтверджується довідкою № 215 від 15.01.2014 року Ладижинського МКП «Добробут», та набути статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. Встановлення факту проживання [PERSON] у місті Ладижин Вінницької області в період з 01.09.1988 року по 13.04.1992 року необхідно для отримання нею статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи. Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно навчаються на території зони посиленого радіологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Заявниця у судове засідання не з'явилася, її представник подала заяву у якій просить розглядати справу у відсутність представника, заяву підтримує в повному обсязі. Представник Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради у судове засідання не з'явилася, але надав до суду заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Заперечує щодо задоволення заявленої заяви оскільки, посилається на те, що заявниця не надала доказів того, що вона перебувала понад чотири роки на території міста Ладижин в період з 26.04.1986 року по 01.01.1993 року. А тому, Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради вважає, що не можна визнати її постійно перебуваючою в зоні радіоактивного забруднення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в період з 01.09.1988 року по 13.04.1992 року постійно проживала в місті Ладижин Вінницької області. Заявниця з 29.05.1986 року по 06.07.2007 року проживала, а з 19.12.2013 року по даний час проживає у м. Ладижин Вінницької області. З 29.05.1986 року по 31.08.1988 року вона була зареєстрована і проживала в квартирі матері [ADDRESS]. В серпні 1988 року було вирішено, що [PERSON] з дочкою [PERSON], [INFO], поїдуть у місто Нижнєвартовськ до чоловіка, який там працював. Тому 31.08.1988 року вона знялась з реєстрації місця проживання у вищевказаній квартирі. Обставини склалися так, що в Нижнєвартовськ вона з дочкою не поїхали і так і лишились проживати у квартирі матері [ADDRESS] до 13.04.1992 року. Цей факт стверджується сукупністю доказів. З копії довідки № 215 від 15.01.2014 року Ладижинського МКП «Добробут» видно, що [PERSON] з 29.05.1986 року по 31.08.1988 року була зареєстрована і проживала в [ADDRESS]; з 14.04.1992 року по 06.07.2007 року - в квартирі [ADDRESS]; з 19.12.2013 і по даний час - [ADDRESS]. Доказом того, що [PERSON] фактично з 01.09.1988 року по 13.04.1992 року проживала в м. Ладижин Вінницької області є рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.07.2003 року про те, що її дочка [PERSON], [INFO], з моменту народження по 13.04.1992 року проживала у м [ADDRESS], оскільки малолітня [PERSON] проживала разом з матір'ю. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Даний факт також підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт проживання [PERSON] в період з 01.09.1988 року по 13.04.1992 року в місті Ладижин Вінницької області. Суд приймає ці докази до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, та не суперечать один одному. На підставі викладеного,

Outcome: approved