Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт народження [PERSON], [INFO], в місті Євпаторія АР Крим, мати [PERSON], [INFO], батько [PERSON],[INFO]. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що 04.10.2013 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Вони разом проживали в [INFO]. Від цього шлюбу 24.09.2014 року у них народився син [PERSON], в наслідок чого, у Чорноморському районному відділі запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим на підставі медичного свідоцтва про народження їй було видано свідоцтво про народження сина [PERSON], [INFO]. В цьому свідоцтві вказано, що її син народився вмісті Євпаторія АР Крим. Однак вказане свідоцтво про народження не визнається на території України та є недійним на підставі положень ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, де вказано, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Покинув тимчасово окуповану територію АР Крим, вони звернулися до відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області з завою про державну реєстрацію народження дитини згідно чинного законодавства України, оскільки він з дружиною є громадянами України, а в державному реєстрі реєстрації актів цивільного стану відсутня інформація про реєстрацію факту народження їх дитини, оскільки АРК виключено від Державного реєстру. Враховуючи, що пологи відбулись на тимчасово окупованій території України в м. Євпаторія АРК, відділ РАЦС по м. Мелітополю ММРУЮ Запорізької області, відмовив у реєстрації народження дитини, у звязку з відсутністю медичного свідоцтва про народження, передбаченого Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, ч.1 Державної реєстрації народження фізичної особи та її походження пункту 2Б, а саме облікової форми 103/о. Отримати необхідне медичне свідоцтво не представляється можливим, оскільки зазначений пологовий будинок не видає свідоцтво іншого зразка, а іншим чином зареєструвати народження дитини неможливо. На підставі вищевикладеного, у неї не має іншої можливості, як встановлення факту народження [PERSON] у судовому порядку. Представник заявниці в судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився,надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення представника заявниці [PERSON], покази свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.234 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 7 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту\~\~народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Державна реєстрація народження фізичної особи та її походження передбачена\~статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-АП №158488 від 04 жовтня 2013 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чорноморського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим (а.с.5). Від цього шлюбу 24 вересня 2014 року в м. Євпаторія Автономної Республіки Крим заявниця народила сина - [PERSON], в наслідок чого, у Чорноморському районному відділі запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим на підставі медичного свідоцтва про народження заявниці було видано свідоцтво про народження сина (а.с.9.) Однак вказане свідоцтво про народження не визнається на території України та є недійним на підставі положень ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, де вказано, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно довідки голови квартального комітету № 7 від 16.10.2015 року заявниця дійсно мешкає по вул. І.Франка, буд. 89 в м. Мелітополі Запорізької області з 15.08.2015 року (а.с. 11). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявниця є родичкою її чоловіка та підтвердила той факт, що [PERSON] разом з сином дійсно проживає з ними за вказаною у заяві адресою. Також вона пояснила, що заявниця раніше проживала в АР Крим та у вересні 2014 року народила сина [PERSON], в місті Євпаторія АР Крим. Однак, оскільки дитина часто хворіє, заявниця була змушена переїхати до м. Мелітополя, щоб мати змогу лікувати дитину в Україні. Згідно з п. 1\~ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р.сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження видане Чорноморським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, видане 28.10.2014 року серія І-АЯ № 519447, тобто органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON], щодо встановлення факту народження її дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved