Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Звернувшись до Свалявської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, у зв`язку з неможливістю встановити родинний зв`язок, а саме: в заповіті від 03.10.2002 року мати заявниці зазначена як « [PERSON] », в свідоцтві про народження [PERSON] - « [PERSON] », а в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 17.11.1959 року - « [PERSON] ». Тому просить суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме заповіту залишеного [PERSON] від 03.10.2002 року. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявниця заявлені вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи задоволення позовних вимог залишив на розсуд суду (а.с.24-25). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. За правилами ст. 293 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.01.2009 року виданого Відділом РАЦС Свалявського РУ юстиції в Закарпатській обл., актовий запис №9, [PERSON] померла [INFO] . Дана варіація прізвища, імені та по батькові зазначено і в заповіті від 03.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №1949 (а.с. 4, 8). Згідно свідоцтва про одруження (виданого повторно) серії [NUMBER] від 16.01.1958 року ім`я вищевказаної особи зазначено як « [PERSON] », а прізвище після укладення шлюбу - « [PERSON] ». Окрім того, в свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 17.11.1959 року вона зазначена як « [PERSON] » (а.с. 5, 10). Як убачається з свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 04.03.1978 року, заявниця змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; ... належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 316 згаданого Кодексу заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, враховуючи, що судом встановлено факт належності правовстановлюючого документу, а саме розбіжність у написанні прізвища та імені матері заявниці, яка є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності та зважаючи, що іншого способу встановлення вищевказаного факту у заявника, крім судового - немає.

Outcome: approved