Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, мотивує свої вимоги тим, що на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0084981, як члену Сільськогосподарського акціо-нерно-пайового товариства закритого типу «Тростянецьке» Тростянецького району Сумської області у відповідності з яким їй належить право на земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [INFO] [PERSON] померла. Спадщину прийняв її син, [PERSON] , який помер [INFO] в с.Ворожба Лебединського району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] , оскільки на момент його смерті проживали разом з ним. В той же час нотаріусом було відмовлено у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала за життя [PERSON] , яка померла [INFO] та який успадкував за життя їх чоловік та батько відповідно [PERSON] . Також нотаріусом було роз`яснено про необхідність звернутися до суду з заявою про підтвердження в судовому порядку факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] або встановлення факту їх спільного проживання на момент її смерті. В той же час нотаріусом було відмовлено у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала за життя [PERSON] , яка померла [INFO] та який успадкував за життя їх чоловік та батько відповідно [PERSON] . В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, надавши заяву в якій вимоги ствердили в повному обсязі, просять провести розгляд справи у їх відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] народилася [INFO] в с.Ворожба Лебединського (нині - Сумського) району Сумської області, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 30 квітня 1988р (а.с. 5) та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 05 вересня 2014 р. (а.с. 6), яким стверджено факт зміни прізвища з дошлюбного на чоловікове. В свою чергу батько заявниці - [PERSON] народився [INFO] , а його батьками являються [PERSON] (в свідоцтві про народження зазначено лише ім`я батька - « [PERSON] ») та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16 грудня 1954р. (а.с. 7). 27 серпня 1996р. на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0084981, (а.с. 8) як члену Сільськогосподарського акціо-нерно-пайового товариства закритого типу «Тростянецьке» Тростянецького району Сумської області у відповідності з яким їй належить право на земельну частку (пай) розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Даний Сертифікат на право на земельну частку (пай) був зареєстрований 27 серпня 1996р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №386. (а.с. 8 зворот). [INFO] [PERSON] померла, про що виконкомом Мащанської сільської ради Тростянецького району Сумської області було видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 27 березня 2003р. (а.с. 9). [PERSON] на момент смерті постійно проживала по [ADDRESS] у свого сина [PERSON] , місцем реєстрації її була [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Боголюбівського старостинського округу Тростянецького району Сумської області від 18 травня 2021р. вих.№1282. (а.с. 10). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син, [PERSON] , оскільки спадкодавець на момент смерті постійно проживала разом з сином. Крім того [PERSON] після смерті матері [PERSON] заволодів її особистими речами. [INFO] в с.Ворожба Лебединського району Сумської області помер [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області було видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 20 березня 2019 р. (а.с. 11). На момент смерті [PERSON] проживав по [ADDRESS] і разом з ним були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - дружина; [PERSON] , [INFO] - донька, що підтверджується довідкою відділу адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 03 березня 2021р. вих.№317/12-37 (а.с. 12) Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] , оскільки на момент його смерті проживали разом з ним. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В той же час нотаріусом було відмовлено у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала за життя [PERSON] , яка померла [INFO] та який успадкував за життя їх чоловік та батько відповідно [PERSON] . Також нотаріусом було роз`яснено представнику про необхідність звернутися до суду з заявою про підтвердження в судовому порядку факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] або встановлення факту їх спільного проживання на момент її смерті. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ч.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003р. №435-IV цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року. П.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ст.524 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст.525 Цивільного кодексу УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.526 Цивільного кодексу УРСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 Цивільного кодексу УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст.529 Цивільного кодексу УРСР). Згідно ст.530 Цивільного кодексу УРСР При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Ст.549 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ч.1 ст.316 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини. З наданих державним нотаріусом відомостей щодо спадкової справи (а.с. 30-36) встановлено, що після смерті [PERSON] померлої [INFO] спадкова справа не заводилась. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Після смерті [PERSON] померлого [INFO] заведена спадкова справа № 312/2021. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його донька - [PERSON] (а.с. 33) та дружина померлого - [PERSON] (а.с. 34). Допитані в судовому засіданні сідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що знали [PERSON] , ствердили той факт, що її син - [PERSON] забрав її проживати до себе в квартиру за номером [ADDRESS] , оскільки вона була в похилому віці і потребувала стороннього догляду. А також повідомили, що [PERSON] хворіла. Поховання здійснював її син і займався документами. [PERSON] використовував будинок по [ADDRESS] , а в подальшому розібрав його на будівельні матеріали. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що знайшли підтвердження ті факти, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] її особистими речами (в т.ч. оригіналом сертифікату на право на земельну частку (пай) ) серія СМ №0084981 від 27 серпня 1996р.) заволодів її син - [PERSON] , який потім помер [INFO] ; При таких обставинах, та враховуючи неможливість в інший спосіб встановити факт прийняття спадщини, а встановлення даного факту необхідне заявниці для виникнення майнових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved