Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, у якій просила встановити факт смерті [INFO] в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області, у віці 96 років, [PERSON] , яка народилася 1921 року в с. Козарик Троїцького району Луганської області. Заява мотивована тим, що [PERSON] померла на непідконтрольній території України Донецької області, а тому вона позбавлена можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином. Заявниця [PERSON] в відкрите судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областів судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до листа Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15.31-5/2127 від 28.05.2019 року, актового запису про смерть [PERSON] , 1921 року народження, - не виявлено. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, [PERSON] , 1921 року народження, померла [INFO] , про що зроблений відповідний запис (а.с.12). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 37 від 10 січня 2018 року, [PERSON] померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , про що зроблений відповідний запис (а.с.11). Згідно довідки про причину смерті від 10 січня 2018 року [PERSON] померла [INFO] , причина смерті атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.11). З копії свідоцтва про поховання вбачається, що [PERSON] похована на кладовищі в смт. Гірне м. Харцизька Донецької області, похованням померлої [PERSON] займалась [PERSON] (а.с.13). Крім того, до матеріалів справи додані фото, на яких зображено могилу з написом [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] . З копії заповіту від 26 березня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої харцизької державної нотаріальної контори Берзінь І.А., з якого вбачається, що заповідач [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, а також усе те, на що вона матиме право за законом, заповідає [PERSON] (а.с.9). Вищевказаний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved