Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її цивільного чоловіка - [PERSON], [INFO], громадянина України, померлого [INFO] у Київському районі міста Донецька. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються: довідкою про смерть №62 від 27 травня 2016 року, де вказана причина смерті [PERSON]: рак сечового міхура, ракова інтоксикація, свідоцтвом про смерть зразку, що використовується на території, тимчасово непідконтрольній Україні, а також іншими матеріалами, що містяться в матеріалах справи. При зверненні заявниці до Жовтневого районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка належного зразку, їй було відмовлено, оскільки нею для підтвердження факту смерті було пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим, [PERSON] вимушена звернутися до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК, оскільки від цього факту безпосередньо залежить виникнення її особистих та майнових прав. Заявниця не була присутня у судовому засіданні, у письмовій заяві, наданій суду просила задовольнити вимоги та розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи просив розглянути вказану справу за його відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Кіровським РВ Макіївського МУУМВС України в Донецькій області 04 грудня 2003 року, [PERSON] народилася [INFO] у місті Макіївка Донецької області. Згідно з довідкою №1411037150 від 27.07.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, громадянка України, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Із матеріалів справи вбачається, що заявниця проживала у цивільному шлюбі із громадянином України [PERSON], [INFO], уродженцем міста Макіївка Донецької області. Відомості про нього зазначено у копії паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданому Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 06 липня 2000 року. Зокрема, останнім на випадок своєї смерті 21 січня 2013 було складено розпорядження, яким усе належне майно заповідалося [PERSON] (заповіт нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Шамшур С.М., зареєстровано в реєстрі за №174). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер внаслідок раку сечового міхура, ракової інтоксикації, про що Центральною міською клінічною лікарнею №20 міста Донецька, розташованою на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, було видано довідку про причину смерті №62 від 27 травня 2016 року (за формою 106/у). Вказані обставини відображені також у свідоцтві про смерть, виданому Київським відділом РАЦС на непідконтрольній території України 17 червня 2016 року, у довідці про отримання допомоги на поховання. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв'язку з цим, заявниця звернулась до Жовтневого районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом №385/15.2-06-116 від 05.07.2016 року щодо роз'яснення порядку реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] було повідомлено, що реєстрацію смерті її чоловіка за пред'явленими документами провести неможливо та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав заявниці, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved