Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, а саме зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , з червня 2020 року по січень 2021 року, тобто до дня смерті матері, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: будинковолодіння з надвірними спорудами, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1.75 га. Заявниця вказує, що є спадкоємицею першої черги в зв`язку з чим звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини в порядку встановленому ст. 1261 ЦК України у чому їй було відмовлено оскільки пропущено строк подання заяви для прийняття спадщини, а підтвердити факт спільного проживання зі спадкодавцем заявниця не змогла. Оскільки в позасудовому порядку заявниця не може підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем, вона вимушена звернутися для вирішення даного питання до суду. Ухвалою суду від 14.09.2021 року відкрито провадження по цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.11.2021 року о 10 год. 00 хв.. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Терещенко Р.В., в судовому засіданні вимоги заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримав, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в заяві, просив її задовольнити, разом з тим уточнив період постійного проживання з 01.06.2020 року по день смерті [INFO] . Представник Катеринопільської селищкої ради в особі старости с. Шостакове Піщаний М.П. в судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви просив справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи, вимоги заяви визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, дійшов висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що вона була сусідкою [PERSON] , спілкувалася з нею, тому їй відомо, що з червня 2020 року по день смерті, [PERSON] постійно проживала разом зі своєю донькою [PERSON] в [ADDRESS] , оскільки [PERSON] хворіла та потребувала догляду, разом з тим вони вели спільне господарство, спільно доглядали за городом та будинком. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою заявниці, добре знала [PERSON] , провідувала її так як остання хворіла. Зазначила, що [PERSON] піклувалася про матір, вони вели спільне господарство, разом обробляли город та робили ремонт в будинку, спільно проживали з червня 2020 року по день смерті [PERSON] .. Як встановлено з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 12.01.2021 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Звенигородка, Звенигородського району, Черкаської області. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с. Шостакове, Катеринопільського району Черкаської області, батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00031961011 від 04.08.2021 року, наданого на запит [PERSON] № 1511/22.1-06-14 від 04.08.2021 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] , актовий запис № 00047655629 від 12.08.2011 року. Відповідно до копії паспорта серія [NUMBER] [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] з 12.02.2018 року. Відповідно до довідки № 135/17-26 від 09.09.2021 року виданої виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тяжким станом здоров`я [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала з нею, без реєстрації та спільно вели господарство, за адресою [ADDRESS] , з червня 2020 року до дня її смерті [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована в адмінмежах Шостаківської сільської ради Звенигірідського району Черкаської області після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропущенням нею установленого шестимісячного строку про прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] .. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обставини проживання заявниці [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниця [PERSON] , постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , на момент її смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснювала за нею догляд, разом вели спільне господарство. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved