Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту постійного сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та в її обґрунтування вказала про те, що вона постійно проживає і знаходиться на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS], а її мати перебувала на реєстраційному обліку до смерті за адресою: м. Суми. вул. 2-га Харківська[ADDRESS]. 27.07.2015 року її мати - [PERSON] померла. Мати була людиною похилого віку, за станом здоровя потребувала догляду та допомоги, а тому, заявниця, яка є єдиною її дочкою, в 2009 році забрала її на постійне проживання до себе в квартиру за адресою: [ADDRESS], і здійснювала догляд за нею, поставила її на медичний облік за місцем їхнього проживання в поліклініці № 4 м. Суми по вул. Труда. З того часу і до смерті її мати постійно проживала разом з нею і була членом її сімї. Вони вели сумісне господарство, купували продукти харчування. Заявниця готувала їжу, прала речі, купувала ліки, доглядала за матірю, турбувалася про стан її здоровя. За цією ж адресою матір доглядав дільничний лікар. Після смерті матері заявниця є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців немає. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне ї й майно. Спадковим майном є частка в квартирі, розташованій в м. Суми по вул. 2-га Харківська[ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності матері - [PERSON] та дочці заявниці - [PERSON]. Після смерті матері в установлений законом шестимісячний строк заявниця не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо вважала, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. На теперішній час нотаріус не видає заявниці свідоцтво про право на спадщину, оскільки на день смерті матері вони з нею були зареєстровані за різними адресами, хоча фактично по день її смерті вони з нею постійно проживали разом однією сімєю за адресою: [ADDRESS], і померла мати в її квартирі. Таким чином, заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, щоб мати змогу отримати спадщину, як це передбачено законом. У судове засідання заявниця не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. У судове засідання заінтересована особа представник Першої Сумської державної нотаріальної контори не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відтак суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Судом було встановлено, що 06.07.1952 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЕ № 360065, виданим 23.07.1952 року ЗАГС м. Суми. Її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Із свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 290610, виданого 12.10.1976 року міським відділом ЗАГС м. Суми вбачається, що 12.10.1976 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. З довідки № 573 від 19.02.2016 року, виданої ТОВ «Форекс Плюс», вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. З свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1998 року, виданого згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 09.02.1998 року за № 1300, зареєстрованого обласним бюро технічної інвентаризації і записаного у реєстрову книгу за № р-998 вбачається, що квартира № 16 у будинку № 6 по вул. 2-га Харківська в м. Суми, дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 27.07.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27.07.2015 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 982. З довідки б/н. від 07.09.2015 року, виданої КП «Сумижитло» СМР вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована в [INFO] по вул. 2-га Харківська [ADDRESS]. Її бабуся [PERSON], [INFO], була зареєстрована за вищевказаною адресою з 19.07.1965 року по день смерті, тобто по 27.07.2015 року. [PERSON] була людиною похилого віку, за станом здоровя потребувала догляду та допомоги, тому заявниця, яка є єдиною її дочкою, в 2009 році забрала її на постійне проживання до себе в квартиру за адресою: [ADDRESS], і здійснювала догляд за нею, поставила її на медичний облік за місцем їхнього проживання в поліклініці № 4 м. Суми по вул. Труда. З 2009 року і до смерті [PERSON] постійно проживала разом з дочкою і була членом її сімї. Вони вели сумісне господарство, купували продукти харчування. Заявниця готувала їжу, прала речі, купувала ліки, доглядала за матірю, турбувалася про стан її здоровя. За цією ж адресою матір доглядав дільничний лікар. Після смерті матері заявниця є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців немає. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадковим майном є частка в квартирі, розташованій в м. Суми по вул. 2-га Харківська[ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності матері - [PERSON] та дочці заявниці - [PERSON]. Після смерті матері в установлений законом шестимісячний строк заявниця не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо вважала, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. На теперішній час нотаріус не видає заявниці свідоцтво про право на спадщину, оскільки на день смерті матері вони з нею були зареєстровані за різними адресами, хоча фактично по день її смерті вони постійно проживали разом однією сімєю за адресою: [ADDRESS]. За ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. При цьому ст. 2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сімї. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сімї, проте не проживати з ним однією сімєю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сімєю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сімї. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи з спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними. документами, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи. Таким чином, на основі зясованих обставин, давши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved