Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з позовом про визнання недієздатним [PERSON] , який народився [INFO] , є інвалідом II групи з дитинства в наслідок психічного розладу та проживає за однією адресою з нею. В обґрунтування заяви посилається на те, що близьких родичів, які могли б здійснювати догляд за [PERSON] , не має. З 2015 року за власною ініціативою [PERSON] допомагала [PERSON] , годувала його, прала його речі, а згодом залишила його жити в своєму помешканні, де і зареєструвала його. 27.04.2017 року вона звернулась до органу опіки та піклування та повідомила, що у неї проживає [PERSON] , який має психічне захворювання та має бажання здійснювати за ним постійний догляд, оскільки власних дітей в неї не має, але вона бажає опікуватись за ним. [PERSON] поводиться як мала дитина, не усвідомлює своїх дій. На час звернення до органу опіки та піклування не отримував пенсії по інвалідності, не орієнтується в простих життєвих обставинах та не здатен дбати про себе. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 484/3128/17 від 20.02.2018 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено [PERSON] його опікуном з визначенням терміну у 2 роки. За сімейними обставинами, вона вчасно не змогла звернутися з клопотанням про продовження терміну визнання особи недієздатною, тому звертається із новою заявою. Оскільки постійний догляд за психічно хворим [PERSON] передбачає, в першу чергу, захист його прав та інтересів, як моральних так і матеріальних, тому що останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, не може належним чином самостійно без сторонньої допомоги забезпечити себе повноцінним харчуванням і вирішити інші побутові питання, на підставі ст. 296 ЦПК України та відповідно до ст. 39 ЦК України, заявниця звернулась з даною заявою до суду. В судове засідання заявниця [PERSON] надала заяву про проведення судового засідання без її участі, свою заяву підтримала та просила визнати [PERSON] недієздатним та призначити її його опікуном. Висновком призначеної та проведеної по справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 197 від 18.11.2020 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на вроджене, стійке психічне захворювання - помірну розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. За своїм станом здоров`я [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник Органу опіки і піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради надала заяву про проведення судового засідання без її участі, заяву [PERSON] підтримала, вважає за доцільне визнати [PERSON] недієздатним та продовжити опіку заявниці над ним. Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 11.09.2017 р. № 6416/03-1-26 орган опіки та піклування просить суд призначити опікуном над [PERSON] [PERSON] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 484/3128/17 від 20.02.2018 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено [PERSON] його опікуном з визначенням терміну у 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає на вроджене, стійке психічне захворювання - помірну розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, за своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що згідно ст. 39 ЦК України є підставою для визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ст. 41, 60 ЦК України над недієздатною фізичною особою в судовому порядку встановлюється опіка та за поданням органу опіки та піклування призначається опікун. В силу ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Outcome: approved