Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, зазначивши, що 26 листопада 2015 року померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована і проживала в [INFO], та на день смерті якої залишилося спадкове майно - земельна ділянка, площею 0.92 га., розташована на території Мелекінської сільської Ради Першотравневого району Донецької області, яку померла заповіла заявниці. У встановлений законом термін заявниця звернулась до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку вона не може, оскільки у свідоцтві про смерть імя її матері вказано як «Варвара», а у свідоцтві про народження заявниці «Валентина». На підставі викладеного заявниця змушена звернутись до суду з даною заявою, якою просить встановити факт того, що вона є рідною донькою [PERSON], померлої 26.11.2015 року. Заявниця в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та задоволенням заяви. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності та вирішенням спору на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ЯВ №995546, 27.08.1951 року народилась [PERSON], матірю якої є [PERSON], та яка 18.12.1975 року уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого змінила своє прізвище на прізвище чоловіка «Кобзарь», що підтверджується копіє витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. Крім того, даний шлюб був розірваний 09.11.1981 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО №921209, 26.11.2015 року померла [PERSON], у віці 85 років. Також на підтвердження факту того, що [PERSON] є матірю заявниці суду надано копію заповіту від 29.10.2015 року складаного на імя останньої [PERSON], копію договору дарування частини домоволодіння, складеного [PERSON] на імя [PERSON], посвідчених приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], та в яких імя [PERSON] вказано як «Варвара», а також письмові пояснення: [PERSON] та [PERSON], згідно яких імя померлої [PERSON], яка є матірю [PERSON] було «Варвара». Вирішуючи заяву по суті суд виходить з наступного. Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вказаним право обґрунтовано скористався [PERSON], оскільки встановлення в судовому порядку факту того, що померла 26.11.2015 року [PERSON] є її матірю, необхідно для отримання спадщини після смерті останньої. Враховуючи вище перелічене, оцінивши наявні у справі докази, на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд вважає, що вищевказаний факт знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, а отже заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved