Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про оголошення [PERSON] померлим, мотивуючи її наступним. [PERSON] є рідним дядьком заявниці, який зареєстрований разом з нею за адресою: м. Чернігів, вул. Войкова, 30/1. Він хворів з дитинства та не міг про себе самостійно дбати, тому мати заявниці була призначена його піклувальником, а тому він проживав з нею за адресою: м. Чернігів, вул. Тульська, 4. 02.10.2008 року [PERSON] пішов з дому і не повернувся, вони зверталися до міліції, однак жодних відомостей про його місце перебування заявниця не має. [PERSON] має намір оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, тому їй необхідно визнати свого дядька померлим. Просила оголосити її дядька, [PERSON], [INFO], уродженця і жителя [INFO], померлим. Заявниця в судовому зсіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення зави. Додатково суду пояснила, що [PERSON] є її двоюрідним братом, визнаний судом обмежено дієздатним та її призначено піклувальником над ним. Інших близьких родичів у нього немає, він постійно проживав разом з нею. В 2008 році її брат пішов з дому та не повернувся. Пошуки не дали результату. Вважає, що він за станом свого здоровя не міг змінити своє місце проживання та не може сам себе забезпечити. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Новозаводським районним судом м. Чернігова від 12 серпня 2008 року було вирішено визнати [PERSON], [INFO], обмежено дієздатним; встановити піклування над [PERSON], [INFO]; призначити [PERSON], [INFO], піклувальником над [PERSON], [INFO] (а.с.43-44). Як вбачається зі справи, [PERSON] у жовтні 2008 року пішов з дому та не повернувся. [PERSON] звернулася до органів внутрішніх справ з заявою про його розшук, однак місце його знаходження не було встановлено (а.с.3). Згідно акту, наданого КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради Дільниця обслуговування житлового фонду № 2 від 15 вересня 2015 року, який складено майстром ДОЖФ 2 [PERSON], вбачається, що по вул. Войкова, 30/4, зареєстрована та проживає [PERSON]; по даній адресі зареєстрований, але не проживає з 2008 року і по теперішній час [PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно зі ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] померлим, оскільки за останнім місцем його проживання відсутні відомості щодо нього більше трьох років. Стаття 47 ЦК України, передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Судом розяснюється заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів зазначених у заяві. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України, передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що заяву [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим потрібно задовольнити, та оголосити [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO] померлим від дня набрання законної сили рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved