Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 28 листопада 2003 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] площею 8,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області, про що свідчить його копія, що додається. Заявниця звернулася до Державного реєстратора в центр адміністративних послуг при Іванівській районній державній адміністрації із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Проте їй відмовили у державній реєстрації прав та їх обтяжень в зв'язку з виявленням розбіжностей в Державному акті на право власності на земельну ділянку з паспортними даними заявниці. Отримати дублікат державного акту заявниця не може, що підтверджується довідкою Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області. За таких обставин заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю. Заявниця на заявлених вимогах наполягала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом в якості доказів наданих заявницею на підтвердження зазначених нею обставин досліджено матеріали та встановлено наступне. [PERSON] 28 листопада 2003 року отримала Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області, про що свідчить його копія, що додається. Заявниця звернулася до Державного реєстратора в центр адміністративних послуг при Іванівській районній державній адміністрації із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Проте їй відмовили у державній реєстрації прав та їх обтяжень в зв'язку з виявленням розбіжностей в Державному акті на право власності на земельну ділянку з паспортними даними заявниці, що підтверджується відмовою державного реєстратора. Як вбачається з копії державного акту, виданий він був особі «[PERSON]», в той час як з 04 вересня 2002 року заявниця змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», при цьому при видачі державного акту було допущено помилку. Отримати дублікат державного акту, з усуненням помилки, заявниця не може, що підтверджується довідкою Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області, тобто в досудовому порядку вирішити питання не можливо. Згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Також, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України (1501-06, 1502-06, 1503-06, 1504-06) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім»ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті. Для того щоб використовувати земельну ділянку на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, заявниці необхідно у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа - Державного акту на право приватної власності на землю. Факт, про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав особи. За таких обставин суд вважає за необхідне постановити рішення, яким встановити, факт належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного, та

Outcome: approved