Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Заявниця [PERSON] просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів - договору купівлі-продажу від 16 липня 1979 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], укладений між [PERSON] та [PERSON], а також Технічного паспорту від 27 квітня 2007 року, виданого КП «ДМБТІ» на 2/3 частини будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ризька, б. 11а. Заява обґрунтовується тим, що [PERSON] є чоловіком позивачки, який помер 02 листопада 2012 року. Останній був власником 2/3 частин будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ризька, б. 11а. Коли заявниця звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що в договорі прізвище чоловіка було записане як «Літвін». Таке саме прізвище власника домоволодіння було записане й у технічному паспорті на домоволодіння. Встановлення належності спадкодавцеві правовстановлюючих документів необхідне заявниці для оформлення спадщини. Належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала вимоги за заявою та доводи на яких вона ґрунтується. Просить справу розглянути у її відсутність. Заінтересовані особи Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора та Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, належним чином і завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, до суду представників не направили, про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності заявника та представників заінтересованих осіб. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 16), 02 листопада 2012 року помер [PERSON]. Заявниця [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15). Остання в якості спадкоємця за законом звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді 2/3 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ризька, б. 11а, який належав спадкодавцю на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 16 липня 1979 року. 29 квітня 2015 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 4), за якою заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що за нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу від 16 липня 1979 року прізвище покупця «Літвін», що унеможливлює ідентифікацію належності правовстановлюючого документа спадкодавцю. Судом досліджено копію договору купівлі-продажу від 16 липня 1979 року, посвідченого 16 липня 1979 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 2-3433 (а.с. 5-6), за яким [PERSON] продала, а [PERSON] придбав 2/3 частини жилого будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ризька, б. 11а. Технічний паспорт на зазначене домоволодіння, який 24 квітня 2007 року був виготовлений Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 7-10) також оформлений на власника [PERSON]. На підставі оцінених в сукупності: -копії паспорту [PERSON] (а.с. 12), за яким він з 01 листопада 1991 року зареєстрований за адресою: [INFO], б. 11а; -копії паспорту заявниці (а.с. 13), за ким остання була в якості члена сімї власника житла була зареєстрована за адресою: [INFO], б. 11а, з 21 квітня 1980 року; -того факту що «Літвін» та «Литвин» є варіаціями написання одного й того ж прізвища суд вважає доведеним факт того, що зазначені у вищевказаних договорі купівлі-продажу та технічному паспорті на домоволодіння [PERSON] та померлий чоловік заявниці [PERSON] є однією і тією ж особою. Заявниця не може підтвердити факт належності спадкодавця зазначених правовстановлюючих документів. Встановлення факту належності документів необхідне заявниці для реалізації своїх спадкових прав. Суд враховує, що згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За наведених обставин вимоги заявниці підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved