Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 14 серпня 2014 року помер її вітчим - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, а саме грошові кошти у розмірі 6 000 грн. (шість тисяч гривень), які знаходяться на депозитному рахунку №26300613722809 в ПАТ КБ «Приватбанк», а також на частину житлового будинку з господарсько побутовими будівлями під №35/4, що знаходиться по вулиці Колгоспна в м. Кіровограді. За життя спадкодавець склав заповіт, яким належну йому частку житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, заповів [PERSON]. Інше спадкове майно, а саме - грошові кошти які знаходяться на депозитному рахунку ПАТ КБ «Приватбанк», були неохоплені заповітом спадкодавця, відповідно право на їх спадкування за законом одержали особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Спадкоємці першої, другої та третьої черги у померлого відсутні. Заявник вказує, що являється спадкоємцем четвертої черги після смерті вітчима і в межах 6 місячного строку звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом. Також, спадкоємиця [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] і 03 березня 2015 року одержала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, розташованого по вулиці Колгоспна, 35/4 в місті Кіровограді. За зверненням заявника щодо оформлення спадщини на частину спадкового майна, яке не було охоплене заповітом померлого приватним нотаріусом було розяснено, що він має право на оформлення спадщини, як спадкоємець четвертої черги, відповідно до ст. 1264 ЦК України, якщо в судовому порядку встановить факт проживання із спадкодавцем однією сімєю не менше 5 ти років до часу відкриття спадщини. Заявник вказує, що 04 березня 1994 року її мати [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] уклала шлюб з вітчимом [PERSON]. Заявник, з часу реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON], постійно проживала разом з ними. З часом подружжя придбало частину житлового будинку №35/4 по вул. Колгоспна в м. Кіровограді, в якому всі були зареєстровані та проживали. Спільних дітей у подружжя не було. Вся увага та піклування матері та вітчима були направлені на заявника та на її дітей (онуків). Після смерті [PERSON], заявник зі своїми дітьми та вітчимом продовжували проживати однією сімєю по місцю реєстрації. У спадкодавця рідних дітей не було, а також у померлого були відсутні близькі родичі з якими він міг би підтримувати родинні відносини, відповідно заявник та її діти були для [PERSON] рідними. Після загострення у вітчима хвороби «рак легень» заявник постійно опікувалася ним до моменту його смерті. Обряд поховання [PERSON], був біля будинку №35/4 по вул. Колгоспна в м. Кіровограді в якому він постійно проживав разом із своєю сімєю. Також заявник здійснила оплату послуг по організації поховання померлого, а також оплату поминальних обідів. На даний час здійснює догляд за могилою померлого [PERSON] Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у заяві, про що надала суду відповідні докази. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона з 1999 року знайома із сімєю заявника. Померлий [PERSON] був чоловіком [PERSON] і вітчимом [PERSON]. Як вказала свідок, в даній сімї існували дуже дружні і теплі родинні відносини, всі опікувалися один одним. Вітчим завжди відносився до заявника як до рідної доньки, любив дуже її і онуків. Як пояснила свідок, після смерті [PERSON], стосунки в сімї стали більш міцнішими, [PERSON] постійно опікувалася батьком, (так вона називала вітчима), а коли останній захворів, неодноразово разом з ним відвідувала лікарів, купувала медикаменти, прибирала в спільному будинку, готувала їжу. Коли [PERSON] помер, заявник взяла не себе всі витрати на поховання, витрати на поминальні обіди, тощо. Вітчима було поховано поряд із [PERSON] і до сьогоднішнього дня заявник, а також її діти доглядають за спільною могилою своїх батьків. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що він з 2005 року був знайомий [PERSON], їх поєднувала спільна робота, а також спільні інтереси (полювання, рибальство тощо). Померлий познайомив свідка зі своєю родиною дружиною, дочкою, онуками. Як пояснив свідок, відносини в даній родині були наскільки дружними і приязними, що він тільки через декілька років дізнався, що заявник [PERSON] являється падчеркою, а не рідною дочкою померлого. В сімї велося спільне господарство, разом купувалися продукти харчування, спільно вирішувалися сімейні проблеми. Після смерті [PERSON], [PERSON] постійно опікувалася батьком, (так вона називала вітчима). Свідок пояснив, що коли померлий захворів, він особисто (на прохання заявника) власним транспортним засобом возив їх до лікувального закладу і знає як заявник хвилювалася за стан здоровя свого вітчима. Коли [PERSON] помер, він особисто допомагав [PERSON] організацією похорон. Свідок також пояснив, що померлого було поховано поряд із [PERSON] і до сьогоднішнього дня заявник, а також її діти доглядають за спільною могилою своїх батьків. Заслухавши пояснення представника заявника, пояснення свідків допитаних в судовому засіданні, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Глава 6 ЦПК, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року помер - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №194847 виданим міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. За життя померлий склав заповіт, яким належну йому частку житлового будинку з господарськопобутовими будівлями, розташованого по вулиці Колгоспна, 35/4 в місті Кіровограді, заповів заінтересованій особі - [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], 08 серпня 2014 року за реєстровим номером 620. До спадкового реєстру внесено відповідний реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація заповіту, номер у спадковому реєстрі 56400359. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавцем 28 липня 2014 року було розміщено на депозитному рахунку №26300613722809 в ПАТ КБ «Приватбанк», згідно договору №SAMDNWFD0070201425900 - грошові кошти у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, які не були охоплені заповітом. Відповідно до п. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 ЦК України. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Статтею 1258 ЦК України унормовано, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі вiдсутностi спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Зясовано, що до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за законом (реєстрація у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №54) після смерті [PERSON] звернулася спадкоємець четвертої черги - заявник [PERSON], а також заінтересована особа - [PERSON] - заява про прийняття спадщини за заповітом (реєстрація у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №53). Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом [PERSON], - 03 березня 2015 року - [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, розташованого по вулиці Колгоспна, 35/4 в місті Кіровограді після смерті [PERSON] Враховуючи відсутність першої - другої та третьої черг спадкоємців на належне померлому [PERSON] майно, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ №452648 виданого на імя «Зубова Вероніка Сергіївна» - в графі «батько» зазначений [PERSON], а в графі «мати» - [PERSON]. Згідно довідки №89-03/3-56 від 27.06.2006 року виданої Кіровським відділом РАЦС посвідчено, що 26 серпня 1995 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції зареєстровано шлюб громадян: [PERSON] та [PERSON], актовий запис №833. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Баркар». 27 червня 2001 року у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище після розірвання шлюбу заявником на дошлюбне не змінювалося. Встановлено також, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ОЛ №496808, виданого 04 березня 1994 року Кіровським районним РАЦС м. Кіровограда, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис №158. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині «Жарікова». 27 липня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ОЛ №9078409, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції міста Кіровограда. 02 лютого 2014 року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №185517, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до довідки квартального комітету №422 від 07 вересня 2015 року, [PERSON] проживала зі своїм вітчимом [PERSON] по день його смерті 14.08.2014 року та вели спільне господарство за адресою: вул. Колгоспна, 35/4 в м. Кіровограді. Згідно оглянутого в судовому засіданні оригіналу будинкової книги прописки громадян, що проживають в [INFO], а також з копію паспорту громадянина України [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO] з 26 березня 1997 року. Знятий з реєстрації місця проживання у звязку зі смертю 11 лютого 2015 року. Відповідно до відомостей зазначених в будинковій книзі прописки громадян, що проживають в [INFO], а також з копії паспорту громадянина України [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] з 27 січня 1995 року і на даний час. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] заявник здійснила оплату послуг по організації поховання, а також оплату поминальних обідів, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах цивільної справи. Крім того, факт постійного проживання заявника [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджений в судовому засіданні показами свідків, які узгоджуються з письмовими доказами наявними в матеріалах справи. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7, визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Як встановлено судом, заявник [PERSON] з 2001 року у зареєстрованому шлюбі з іншою особою не перебуває. Спадкодавець [PERSON] з 27 липня 2004 року до моменту смерті в зареєстрованому шлюбі також не перебував. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що після смерті вітчима, заявник відповідно до ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги, оскільки факт його спільного проживання більше п'яти років разом з померлим [PERSON] підтверджено заявником на підставі належних та допустимих доказів. Крім того, факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це є підставою для оформлення юридичних документів і дає можливість реалізувати заявнику своє право на оформлення спадщини після смерті [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved