Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON], в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що вона є його донькою. Померлий постійно проживав у селищі Калинове, Попаснянського району, Луганської області. [INFO] [PERSON] помер та був похований в м. Первомайська, Луганської області. Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті надано документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для вирішення питання щодо проведення державної реєстрації у відповідності до вимог чинного законодавства України. В зв'язку з викладеним і звертається до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволені заявлених вимог наполягає. Заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції-належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду представника не направив, надав суду письмову заяву, за якою просить справу розглянути за відсутності його представника, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа - [PERSON], про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність суду не надавав. Вирішуючи заявлені вимоги, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, з огляду на таке. Судом встановлено наступне. Постійно проживаючи на тимчасово окупованій території, а саме на території селища Калинове, Попаснянського району, Луганської області, [INFO] помер [PERSON], [INFO], який був громадянином України. Причиною смерті стала: хронічна серцева недостатність ІІ та ІІІ ст.. На підтвердження даного факту заявником надано суду лікарське свідоцтво про смерть №97 від 16 травня 2016 року. Заявниця по справі є донькою померлого, та звертаючись до суду з даною заявою, наголошує на тому, що встановлення даного факту їй необхідно для реалізації своїх прав як спадкоємиці померлого. Вирішуючи заявлені вимоги, суд вважає за необхідне їх задовольнити, з огляду на таке. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010року № 3307/5) передбачено, що однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.2 ч.4 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Статтею 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 Ц11К України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог заявниці, оскільки наведені обставини в сукупності доводять факт смерті її батька [PERSON] [INFO]. А здійснення реєстрації смерті померлого вона за місцем його смерті здійснити можливості не має з об'єктивних не залежних від неї обставин. Встановлення факту смерті для [PERSON] має юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати свої права як спадкоємиці померлого батька. Права інших осіб встановленням зазначеного факту не порушуються. Іншим шляхом, ніж через судове рішення, заявник не може підтвердити даний факт. Таким чином, за наведених обставин, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved