Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із уточненою заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за № 1343 від 20 жовтня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області. Свою заяву мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок був придбаний нею у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1343 від 20 жовтня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області. У грудні 2020 року вона звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області із заявою про державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно. Рішенням № 55588242 від 09.12.2020 їй було відмовлено у державній реєстрації права власності через те, що договір купівлі-продажу № 1343 від 20 жовтня 1999 року, посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, зазначає власника нерухомого майна - [PERSON] , а відповідно до паспорту - її прізвище [PERSON] . Таким чином, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Різниця у написанні прізвища є наслідком довільного перекладу з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після припинення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Факт належності їй вказаного договору підтверджується копією Технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду № 9368 на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У січні 2021 року заявниця звернулась до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори із заявою щодо виправлення описки у вищезазначеному договорі купівлі-продажу, проте їй було відмовлено у виправленні описки, тому вона вимушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки прізвище в договорі і в паспорті різниться, що позбавляє її можливості розпоряджатись своєю власністю. Заявниця в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання заінтересована особа не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту прізвище, ім`я та по-батькові заявниці українською мовою заповнено як « [PERSON] », російською - « [PERSON] » /а.с.4-5/. Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 20.10.1999 року, зареєстрованого за № 1343 та посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Володіною О.С., «[PERSON].» (мовою оригіналу) купила жилий будинок у [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.7/. Відповідно до Технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду № 9368 за адресою: [ADDRESS] [PERSON] належить договір купівлі-продажу № 1343 від 20 жовтня 1999 року, посвідчений державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області /а.с.9-10/. Рішенням № 55588242 від 09.12.2020 заявниці було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок через те, що в договорі купівлі-продажу № 1343 від 20 жовтня 1999 року, посвідченому державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, власником об`єкта нерухомого майна зазначено - [PERSON] , а відповідно до паспорту заявника - її прізвище [PERSON] . Таким чином, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження /а.с.8/. Відповідно до письмового пояснення завідувача Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Володіної О.С. у відповідь на письмове звернення з приводу виправлення описки у вищезазначеному договорі купівлі-продажу, заявниці було повідомлено, що виправити описку у договорі немає можливості /а.с.11/. Крім того, згідно копії паспорту заявниці, її місце реєстрації з 24 листопада 1999 року вказано за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про факт законного користування вказаним будинком /а.с.5/. Згідно ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 цієї ж статті ЦПК передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи наведене вище, суд вважає за можливе встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за № 1343 від 20 жовтня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Володіною О.С. - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, при цьому спір про право відсутній, а метою встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документа [PERSON] є державна реєстрація права власності на житловий будинок. При цьому суд вважає, що заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved