Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із даною заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON] [INFO] року у м. Луганськ. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що [INFO] року у м. Луганськ помер її син, [PERSON]. На підтвердження цього їй 31 січня 2017 року було видано лікарське свідоцтво про смерть № 133 та довідку про причини смерті № 133 від 31 січня 2017 року. 07 лютого 2017 року їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті її сина, оскільки документи, що підтверджують факт смерті, видані закладом на тимчасово непідконтрольній Україні території, вони є недійними і не створюють правових наслідків. Таким чином, провести реєстрацію смерті сина заявниці та отримати свідоцтво про смерть неможливо, оскільки факт смерті відбувся на непідконтрольній Україні території, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. З огляду на викладене та наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації смерті сина заявниці, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть, видане державним органом України, та з метою захисту її прав і свобод, вона була змушена звернутися із даною заявою про встановлення факту смерті сина. В судове засідання заявниця не з'явилася, в самій заяві просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява задоволенню не підлягає по наступним підставам. Так, в заяві зазначено, що [INFO] року помер син заявниці [PERSON], [INFO]. На підтвердження даних обставин, заявницею надано копії наступних документів: копію свідоцтва про народження серії [NUMBER]; копію перекладу на українську мову паспорта громадянина РФ [PERSON]; копію лікарського свідоцтва про смерть № 133 від 31 січня 2017 року; копію довідки про причини смерті № 133 від 31 січня 2017 року; копію фотокартки могили; копію відмови у проведені державної реєстрації смерті № 127.02.4-2.17 від 07 лютого 2017 року. Заявниця вказала, що вона звернулася до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою щодо реєстрації смерті сина, але їй 07 лютого 2017 року за № 127.02.4-2.17 було відмовлено. У зв'язку з чим, вона звернулася до суду з даною заявою та просила встановити факт смерті її сина. При цьому, судом було зобов'язано заявницю надати в строк до 22 березня 2017 року оригінал відмови у проведенні державної реєстрації смерті Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 07 лютого 2017 року за № 127.02.4-2.17. До цього часу оригінал зазначеної відмови заявницею до суду надано не було. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської області тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року, за № 246\\7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та здійснити перереєстрацію. Всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не пройшли перереєстрацію, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Положення цього нормативного акту кореспондується з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовій режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та\\або особами, передбаченими частиною другою вищезазначеної статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Пунктом 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 52\\5 від 18.10.2000, в редакції, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України № 1154\\5 від 22.11.2007 року, з наступними змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації є: лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті в певний час. Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Разом з тим, суду не надані оригінали документів, на які посилається заявниця в своїй заяві, як на підстави для задоволення її вимог, які необхідні для встановлення судом дійсних обставин справи. Вимога суду про надання оригіналу відмови про реєстрацію факту смерті Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 07 лютого 2017 року за № 127.02.4-2.17, до суду також не надано. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, суд позбавлений можливості витребувати такі документи, оскільки заявниця в судове засідання не з'явилася, запити суду про надання оригіналів відповідних документів не виконує. Тому, заявницею не доведені суду належними та допустимими доказами факти, які викладені нею в її заяві. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає необхідним відмовити заявниці в задоволенні її заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed