Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме, факту смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] на території, тимчасово непідконтрольній Україні у м. Алушта, АР Крим, але заінтересована особа відмовила у реєстрації факту його смерті. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що вона народилась [INFO] у м. Сімферополі. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. Місцем його смерті є м. Алушта Автономної Республіки Крим. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданий 12 березня 2021 року Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Зазначає, що зареєструвати факт смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України на підставі наявних документів не може, оскільки її батько помер на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Вказує, що встановлення факту смерті необхідно для прийняття спадщини. Заявник [PERSON] не прибула, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в їх відсутність. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з письмовими поясненнями, в яких повідомила, що не має заперечень проти заяви [PERSON] і просить розглянути справу у відсутність її представника. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Алушта Автономної Республіки Крим, яке розташоване на тимчасово окупованій території України, визначеній постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». [PERSON] народилась [INFO] у м. Сімферополі. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про проведення державної реєстрації факту смерті батька. Листом № 811/22.2-74 від 20 квітня 2021 року заявниці відмолено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті батька нею наданий документ, виданий на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наведені обставини підтверджені письмовими доказами, а саме: - копією свідоцтва про народження [NUMBER] ; - копією свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , виданого 12 березня 2021 року Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим; - листом № 811/22.2-74 від 20 квітня 2021 року про відмову Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у державній реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. На підставі наведеного, суд, як виняток, приймає в якості доказу надане заявницею свідоцтво про смерть [PERSON] , видане 12 березня 2021 року Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та у сукупності з іншими письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Частиною 4 статті 257-1 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ЦПК України, Рішенням Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), суд -

Outcome: approved