Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадкова маса у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та присадибною земельною ділянкою, а також земельних ділянок (паїв), розміром 2.3399 Га і розміром 2.3402 Га. При житті 02.12.2008 року батьком було оформлено на її ім»я заявниці та на ім»я її брата [PERSON] заповіт, який було складено та підписано, а також завірено секретарем Храпачівської сільської Ради Білоцерківського району Київської області. Згідно цього заповіту батько зазначену вище спадщину заповідав їм. При складанні заповіту, посадовою особою органу місцевого самоврядування було допущено помилку при написанні прізвища одного із спадкоємців, а саме замість правильного написання «заповідаю моїй дочці [PERSON]» вчинено запис «заповідаю моїй дочці [PERSON]». Дану помилку було виявлено вже тоді коди вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. В зв»язку з цими розбіжностями, їй необхідно встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу - заповіту виданого 02.12.2008 року Храпачівською сільською радою Білоцерківського району Київської області на ім.»я спадкоємців [PERSON] та [PERSON] дійсно виданого на ім.»я спадкоємців [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви в повному обсязі та просила суд про їх задоволення. Представник зацікавленої особи Білоцерківської районної державної нотаріальної контори - в судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму листі просить розглядати справу у його відсутність. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, в своїх письмових заявах просять проводити розгляд справи без їх присутності. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено наступне. [INFO] помер батько заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Після смерті батька залишилася спадкова маса у вигляді житлового будинку з відповідними господарськими спорудами та присадибною земельною ділянкою, а також земельних ділянок (паїв), розміром 2.3399 Га і розміром 2.3402 Га. При житті 02.12.2008 року батьком було оформлено на її ім»я заявниці та на ім»я її брата [PERSON] заповіт, який було складено та підписано та завірено секретарем Храпачівської сільської Ради Білоцерківського району Київської області. (а.с. 8). Згідно цього заповіту батько зазначену вище спадщину заповідав заявнику та її братові. При складанні заповіту, посадовою особою органу місцевого самоврядування було допущено помилку при написанні прізвища одного із спадкоємців, а саме замість правильного написання «заповідаю моїй дочці [PERSON]» вчинено запис «заповідаю моїй дочці [PERSON]». Дану помилку було виявлено вже тоді коди заявник звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. В зв»язку з цими розбіжностями, їй необхідно встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документу - заповіту виданого 02.12.2008 року Храпачівською сільською радою Білоцерківського району Київської області на ім»я спадкоємців [PERSON] та [PERSON] дійсно виданого на ім»я спадкоємців [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявник довела ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved