Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження її донькою, [PERSON], [INFO] дитини чоловічої статі у м.Донецьку - на тимчасово окупованій території України. 26 грудня 2018 року, з метою отримання свідоцтва про народження онука звернулась до Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак їй було відмовлено у зв'язку з невідповідністю виданого медичного свідоцтва діючому законодавству України. На підставі викладеного, заявник просить встановити факт, що [INFO] в м.Донецьку громадянкою України [PERSON], не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, було народжено хлопчика. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що донька не може приїхати та оформити документи, бо тільки-но народила дитину. Щодо батька дитини, заявник пояснила, що донька є матір'ю-одиначкою, народила дитину без реєстрації шлюбу. Заінтересована особа - представник Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не заперечує проти задоволення заяви, звернувшись з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника (лист № 15.50-43/2756 від 27.12.2018 року). Дослідивши надані до суду докази, суд встановив таке. Заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджено наданим свідоцтвом про народження [NUMBER], яке видане повторно 26 грудня 2018 року Олександрівським районним відділом державнрої реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 21 від 21 вересня 1993 року ( а.с. 8). Відповідно до паспортних даних, громадянка України [PERSON], [INFO], народилась та зареєстрована у [ADDRESS] ( а.с.6). Суду надано обмінну карту (відомості про породіллю), видану Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька, відповідно до якої [PERSON], [INFO] в м. Донецьку народила дитину чоловічої статі ( а.с. 9-15) За наданим медичним свідоцтвом про народження [NUMBER] від 30 листопада 2018 року , яке видано Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька, [PERSON], [INFO], що проживає по [ADDRESS] [INFO], о 15 год. 15 хв., у м. Донецьку народила дитину чоловічої статі ( а.с. 35). Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області листом від 26 грудня 2018 року № 15.50 - 43/965 заявнику - [PERSON] відмовлено в державній реєстрації дитини з посиланням на те, що медичне свідоцтво про народження [NUMBER] від 30 листопада 2018 року, яке видане Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька оформлене закладом, що розташований на тимчасово не контрольованій органами державної влади території ( а.с. 34). Встановлено, що [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не знаходиться, дані про батька дитини відсутні Таким чином, зазначена обмінна карта та медичне свідоцтво про народження дитини Центральної міської клінічної лікарні № 3 м. Донецька , відповідно до п. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» , є незаконним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України . Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст. 144 СК України , батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року , встановлено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Під час розгляду данної справи суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Приписами п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму ВС України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. В якості письмового доказу надано обмінну карту Центральної міської клінічної лікарні №3 м. Донецька, копії медичних обстежень та аналізів, протоколи УЗД (копії) від 14 травня 2018 року та 22 жовтня 2018 року, за якими [PERSON] дійсно перебувала на обліку як вагітна, та народила хлопчика [INFO] ( а.с. 9-33). Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно [PERSON] для державної реєстрації народження онука. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника медичного свідоцтва про народження дитини, встановленої діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації народження дитини в загальному порядку, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт народження дитини.

Outcome: approved