Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] та встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього строком на 6 місяців наступні обов`язки: - заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 100 метрів до [PERSON] , [PERSON] , та до місця їх проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , та перебувати в місцях їх перебування; - заборонити [PERSON] переслідувати та у буть-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші зв`язки особисто та через третіх осіб; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що з літа 2014 року вона мешкала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] у них народилася донька [PERSON] . З травня 2017 року заявниця розірвала стосунки з [PERSON] Після розірвання стосунків [PERSON] постійно проявляє агресію по відношенню до заявниці, ображає, висловлює погрози вбивством та спричиненням тілесних ушкоджень, постійно телефонує і погрожує. На даний час заявниця перебуває у постійному страху, що [PERSON] реалізує свої погрози. Вказані обставини свідчать про необхідність вжиття відповідних заходів захисту заявниці та її неповнолітньої дитини. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у своїй заяві просила суд розглядати справу у її відсутність із посиланням на те, що її особиста участь в судовому розгляді становить для нею загрозу. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму, у якій повідомив, що не має можливості приймати участь у розгляді справи, який призначено на 24.06.2019 року на 12.15 годин, за станом здоров`я. Враховуючи положення ст.350-5 ЦПК України, що неявка належним\~чином повідомлених\~заінтересованих осіб\~не перешкоджає\~розгляду справи\~про видачу\~обмежувального припису,\~що суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви за відсутністю належним чином повідомлених сторін. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі, а саме [PERSON] та [PERSON] . Заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час заявниця проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із наданих суду документів, вказана квартира належить батькам заявниці. 07.02.2018 року заявниця [PERSON] зверталася до Харківської місцевої прокуратури №3 із заявою про вжиття заходів до [PERSON] у зв`язку з його агресивною поведінкою та спричинення домашнього насилля щодо заявниці. Крім того, заявницею долучено до матеріалів справи листування між нею та [PERSON] , яке включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення [PERSON] та які викликали у заявниці побоювання за свою безпеку, могли спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною другою ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності насильства, що чинить [PERSON] по відношенню до [PERSON] , а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, суд вважає, що заявник, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її часткового задоволення. Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено терміни, які вживаються у вказаному законі в такому значенні. Так, дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Суд, дослідивши надані заявницею докази, оцінивши наявні ризики, не вбачає підстав для встановлення тимчасового обмеження прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , оскільки заявницею не надано доказів того, що дитина постраждала від домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Крім того, згідно ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Заявницею у своїй заяві про видачу обмежувального припису жодним чином не обґрунтована необхідність встановлення обмежувального припису на максимальний строк, а саме на 6 місяців. Враховуючи викладене, суд оцінивши аргументи заявниці та надані нею докази, враховуючи наявні ризики, вважає за достатнє визначити строк обмежувального припису, тривалістю 3 місяці. При цьому суд враховує, що за заявою заявниці строк дії обмежувального припису може бути продовжено. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial