Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про визнання недієздатного свого сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що він з народження страждає на тяжке хронічне захворювання центральної нервової системи дитячий церебральний параліч, у звязку з чим не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та не може керувати своїми діями, потребує постійного стороннього догляду. Визнання його недієздатним потрібно для захисту його прав. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від зацікавленої особи до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У матеріалах справи наявні копії медичної документації щодо стану здоровя [PERSON], та характеризуючи матеріали відносно [PERSON] Відповідно до проведеного Комунальною установою «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (розташована за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Оріхівське шосе, 10-а) висновку судово-психіатричного експерту №24 від 18.01.2018 року, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості (в ступені різко вираженої імбецильності згідно МКХ-9), епісиндром в анамнезі. Внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], оскільки недієздатність останнього підтверджується проведеною судово-психіатричною експертизою. Відповідно до положень ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 цього Кодексу передбачено, що опікуном може бути призначена лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. [PERSON] є фізичною особою з повною цивільною дієздатністю, перебуває в родинних відносинах з недієздатним [PERSON] і є його матірю, за станом здоров'я та матеріально-майновому становищу може і згодна виконувати обов'язки опікуна, що підтверджено відповідними документами, які маються в матеріалах справи. Обставин, які виключають можливість належного здійснення функцій опікуна, відповідно до положень ст.64 ЦК України відносно [PERSON] судом не встановлено. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд приходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved