Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що 19.11.2016 року в місті Донецьк, на непідконтрольній Україні території, вона народила другу дитину жіночої статі, про що видано медичне свідоцтво про народження № 1866. Однак у вчинені реєстрації народження дитини за даним документом Нікольським районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області заявниці було відмовлено. Просила суд встановити факт народження дитини. Заявниця, її представник та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту\~ст. 3 ЦПК України\~вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року,\~\~ рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Представник заявника звернулася в інтересах [PERSON] до Нікольського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію дитини, однак їй було відмовлено через те, що державна реєстрація народження відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі документів за формою, затвердженою наказом МОЗ України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для отримання свідоцтва про народження дитини. Згідно копії свідоцтва про шлюб І-НО №265253 виданого 04.11.2011 року відділом ДРАЦС Київського РУЮ у м. Донецьк [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.11.2011, актовий запис №877. Заявницею суду надано обмінну картку копію результатів комбінованого скринінгу, протокол ультразвукового дослідження та дублікат медичного свідоцтва про народження № 1866 від 29.11.2016 року, виданого «Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства», де зазначено, що [PERSON] 19.11.2016 року народила другу дитину, дівчинку, вагою 2800,00 грамів. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про громадянство України»,\~\~особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно зі\~\~\~ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст. 1,\~3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~м. Донецьк є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України.\~Статтею 9 цього Закону\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, їх дитина народилася на тимчасово окупованій території у м. Донецьк, отримати медичне свідоцтво про народження форми, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України, не можливо. Відтак, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження нею 19.11.2016 року в місті Донецьку другої дитини дівчинки, крім того законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, а тому це надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved