Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є дружиною [PERSON], який помер 30 квітня 2018 року в м.\~Шахтарськ, Донецької області, через хронічну серцево-судинну недостатність. Після смерті чоловіка, вона отримала свідоцтво про смерть серії ДНР №101221, видане 03 травня 2018 року Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, медичне свідоцтво про смерть №202 від 02 травня 2018 року, а також довідку про причину смерті до форми №106/у №202 від 02 травня 2018 року. 22 травня 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області їй було надано письмову відмову у реєстрації факту смерті чоловіка, оскільки документи видані на окупований території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно для оформлення спадщини та отримання допомоги на поховання. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та прохала її задовольнити. Представник заінтересованої особи Солонянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судовому засіданні, пояснила, що заявницею до заяви про реєстрацію факту смерті було надано свідоцтво про смерть серії ДНР №101221, видане 03 травня 2018 року Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, яке згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», не відповідає вимогам законодавства України, в звязку з чим їй було відмовлено у проведення державної реєстрації смерті. Документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, заявницею надано не було. Також представник заінтересованої особи зазначила, що у випадку надання заявницею лікарського свідоцтва про смерть її чоловіка, ними буде зареєстровано факт смерті чоловіка завниці. Суд, заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, ознайомившись із заявою, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~ст.\~317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно розяснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серія V-НО №344415 від 24 лютого 1989 року виданого відділом запису актів громадянського стану Шахтарського міськвиконкому Донецької області, заявниця [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть, серії ДНР №101221, видане 03\~травня 2018 року Шахтарським міськрайонним відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], помер 03 травня 2018 року в м.\~Шахтарськ, Донецької Народної Республіки (а.с. 9), що підтверджується також медичним свідоцтвом про смерть №202 від 02 травня 2018 року, та довідкою про причину смерті до форми №106/у №202 від 02 травня 2018 року (а.с. 10-11). Відповідно до довідки від 19 вересня 2017 року № 265 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], та мешкала за адресою: с. Військове, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Дніпровська, буд. 12 (а.с. 7). Згідно листа Солонянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 302/41.42-42 від 22 травня 2018 року, заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], у звязку з не відповідністю наданих нею документів формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року №1150/13024 (а.с. 12). Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ст. 2 Закону України від 18 січня 2018 року\~№ 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Згідно ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За таких підстав, оскільки заявницею під час подання заяви про державну реєстрацію смерті її чоловіка до органу державної реєстрації актів цивільного стану, не було надано належних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація смерті, що підтвердила в судовому засіданні представник заінтересованої особи, при цьому будь-яких перешкод в надані таких документів немає, тому суд вважає, що підстав для визнання факту смерті, при наявності визначеної Державою процедурою встановлення такого факту поза судовим порядком, немає і в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного, Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»,

Outcome: dismissed