Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Заявниця звернулась до суду, із заявою, в якій просить встановити той факт, що її батько [PERSON] , [INFO], помер 22 березня 2015 року в АР Крим. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] (дошлюбне прізвище Єльник), народилась 23 жовтня 1978 року в м. Мелітополь Запорізької області. ЇЇ батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. 22 березня 2015 року батько заявниці [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 5,19 га, яка розташована на території Херсонської області Голопристанського району, Гладківської сільської ради. Вищезазначена земельна ділянка належала дідусеві [PERSON] [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02 квітня 2003 року. Після смерті [PERSON], який помер 24 березня 2014 року, батько заявниці [PERSON] прийняв спадщину у встановленому законом порядку, але не оформив її належним чином, тобто не отримав свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON], вона, [PERSON], є спадкоємицею за законом, як донька померлого. Шлюб, зареєстрований між її батьками, був розірваний 27 березня 1996 року. У встановлений законом строк, а саме у серпні 2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, однак постановою нотаріуса від 17 липня 2015 року їй було відмовлено у відкритті спадщини за законом, у зв'язку з невідповідно оформленими документами, а саме у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть батька заявниці [PERSON] було видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 1354 від 24 березня 2015 року. Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS]. У березні 2015 року, вона, [PERSON], разом зі своєю сім'єю та батьком [PERSON] виїхала в Крим, для того, щоб провідати родичів, та під час перебування у Криму, [PERSON] покінчив життя самогубством. Враховуючи те, що перевезення померлого з Криму пов'язано з значними труднощами і непередбаченими витратами, а також у зв'язку з тим, що більшість родичів заявниці проживає в Криму, було прийнято рішення про поховання батька саме там, в Криму, у звязку з чим довелося отримувати там свідоцтво про смерть батька. Для отамання цього свідоцтва у заявниці було вилучене медичне свідоцтво про смерть. Враховуючи те, що батько заявниці був громадянином України, постійно зареєстрований та проживав у [INFO], заявниця вважає за можливе отримати свідоцтво про смерть її батька у відділі РАЦС у м. Мелітополі. Вона звернулась з відповідним питанням до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, однак їй було відмовлено у цьому, через відсутність оригіналу медичного свідоцтва про смерть, у звязку з чим, [PERSON] була вимушена звернутись у суд з відповідною заявою. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заявниця у судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити її заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився,\~ однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечень по справі не має. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.7 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті Згідно з ч. 2\~ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1,2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті: підставами для державної реєстрації смерті\~є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого. Судом встановлено, що 23 жовтня 1978 року народилась [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON], батьками якої бали: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС номер 311992 /а.с. 8/. 22 березня 2015 року на території АР Крим помер батько заявниці [PERSON]. Вищевказаний факт підтверджується копією медичного свідоцтва про смерть серії 35 номер 009749 /а.с.10/, копією свідоцтва про смерть серії І-АЯ №533686 /а.с.11/. Померлий [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO], сул. Свердлова, 39, кв.3, що підтверджується копією довідки про склад сімї від 24 липня 2015 року /а.с.14/. З матеріалів справи вбачається, що медичне свідоцтво про смерть, свідоцтво про смерть, видане закладом, який підпорядковується Російській Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ст.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.10 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї… Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Оскільки заявниця не має можливості надати для реєстрації смерті батька\~ документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] на тимчасово окупованій території в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, суд вважає за можливе задовольнити її заяву та встановити факт, що [PERSON] помер 22 березня 2015 року в селі Живописне, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved