Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт приналежності заповіту від 01.07.2004р. померлій [PERSON], та факт приналежності свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 22.03.1989р., виданого виконавчим комітетом Дрогобицької районної ради на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO]. Свою заяву мотивує тим, що в зазначеному заповіті прізвище заповідача записано не правильно «[PERSON]», та у свідоцтві про право власності прізвище власника записано вказано з помилкою, а саме «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Встановлення таких фактів є необхідним для прийняття та оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті бабці заявника, тому має для нього юридичне значення. З огляду на таке, звертається до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, вимоги, викладені у заяві, підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладається не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З положень ст. 256 ЦПК України а також п. 12 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] року померла [PERSON] ([INFO] р.н.) (а/с 7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а/с 23) 1943 року народилася [PERSON], де у відповідній графі її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01.08.2017 вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», в 1974 на «[PERSON]» (а/с 22), а 01.09.1979 зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]» (а/с 25). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON] є його матір'ю (а/с 25). З копії заповіту від 01.07.2004 посвідченого секретарем виконкому Дережицької сільської Дрогобицького району вбачається, що заповідач [PERSON] заповіла все своє майно своєму внукові [PERSON] (а/с 8). З довідки виконавчого комітету Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 17.07.2017 № 880 вбачається, що згідно заповіту, який посвідчено в 2004 році виконавчим комітетом Дережицької сільської ради згідно паспортних даних, прізвище заповідача [PERSON] -1919 року народження (а/с 21). Крім цього така була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті з внуком [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а/с 26). Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 22.03.1989 року, виданого виконавчим комітетом Дрогобицької районної ради народних депутатів, житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS], належить [PERSON] (а/с 9). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довід про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлень військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель пропаж)' без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхове свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку даного факту, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт, що в заповіті помилково зазначене прізвище заповідача як «[PERSON]», а в свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище власника вказано як «[PERSON]», що створює заявнику труднощі у прийнятті та оформлення спадщини після смерті спадкодавця. На підставі викладеного та

Outcome: approved