Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право на житло від 25 травня 1993 року, видане згідно з розпорядженням № [NUMBER] від 25.05.1993 року, згідно якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Заявниця надала заяву в якій просила слухати справу у її відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 1993 року було видано Свідоцтво про право на житло, згідно якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . На цей час заявник має намір розпорядитися своїм майно, але було виявлено, що в Свідоцтві про право власності на квартиру від 25.05.1993 р. допущена помилка, а саме в написанні ім`я [PERSON] . Так, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України ( в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право на житло від 25 травня 1993 року, видане згідно з розпорядженням № [NUMBER] від 25.05.1993 року, згідно якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved