Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що її ім`я та по-батькові в трудовій книжці записані російською мовою і не збігаються з іменем та по батькові записаними в її паспорті громадянки України серії [NUMBER] . Крім того оскільки в свідоцтві про народження її дитини [PERSON] вказано, що її матір`ю є [PERSON] , що не відповідає паспортним даним заявниці, до страхового стажу останньої не ввійшов період догляду за дитиною до трьох років.З цих підстав просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа та факт родинних відносин щодо її дочки, оскільки вказане перешкоджає оформленню пенсії. Заявниця та її представник в суді просили про задоволення заяви викладених у ній підстав. Заявниця в суді ствердила, що розпочала свою трудову діяльність 29 липня 1982 року на підприємстві в Азербайджанській PCP, про що їй видано трудову книжку. В листопаді того ж року звільнилася за власним бажанням. [INFO] в неї народилася донька [PERSON] і три роки вона здійснювала її догляд, не працювала. Після переселення до України з листопада 1992 року по 1997 року працювала в радгоспі імені Ватутіна. В 1998 року працювала кондитером. З 2001 року працювала прибиральницею в ліцеї, а в 2006 році в ТОВ «Фінпродрезерв» пакувальницею. З 2007 року і по даний час працює двірником в ПрАТ «Вишгородсільрибгосп». У зв`язку з тим, що її прізвище та ім`я зазначені в паспорті не збігається з тими, які зазначені в трудовій книжці і свідоцтві про народження дитини вона не може отримати пенсію. Представник заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересована особа [PERSON] в суді заяву підтримала і ствердила, що заявниця є її матір`ю та просила про задоволення її заяви. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що заявниця народилася [INFO] в с. Чайлу, Мардакертського району, Азербайджанської PCP. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 19 листопада 2002 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області, ім`я заявниці зазначено як [PERSON] . З 10 липня 1979 року заявниця перебувала в шлюбі з [PERSON] , що вбачається із свідоцтва серії [NUMBER] виданого Чайлинською с/радою Мардакертського району, НКАО, Азербайджанської PCP. У зв`язку із реєстрацією шлюбу заявниця змінила своє дівоче прізвище [PERSON] та [PERSON] . 01 липня 1982 року на підставі наказу №315 від 29 липня 1982 року заявниця [PERSON] прийнята на роботу до Управління геології Азербайджанської РСР на посаду підсобного робітника, де їй видано трудову книжку серії [NUMBER] . У вказаній трудовій книжці на титульній сторінці зазначено ім`я заявниці російською мовою як - [PERSON] . Пояснення заявниці про її трудову діяльність на відповідних підприємствах в Україні та у відповідні періоди повністю підтверджуються даними трудової книжки серії [NUMBER] , в останньому записі якої зазначено, що вона працює двірником в ПрАТ «Вишгородсільрибгосп», що також підтверджується довідкою вказаного підприємства №20 від 23 березня 2021 року. [INFO] заявниця народила дитину - [PERSON] , про що Чайлинською с/радою, Мардакертського району, НКАО, Азербайджанської РСР 01 серпня 1985 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У вказаному свідоцтві про народження зазначено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Оскільки у трудовій книжці та свідоцтві про народження дитини ім`я заявниці відрізняється від її імені зазначеного в паспорті громадянки України 28 травня 2020 року Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняло рішення №104350002054 про відмову [PERSON] у призначенні пенсії за віком. Згідно вказаного рішення за наданими заявницею документами її страховий стаж становить 23 роки 8 місяців 2 дні. До стархового стажу не увійшов період догляду до 3-х років за дитиною [PERSON] , оскільки в свідоцтві про народження вказано, що її мати [PERSON] , що не відповідає паспортним даним заявниці. Також звернуто увагу на необхідність приведення у відповідність до даних паспорта записів трудової книжки (по батькові [PERSON] ) та індивідуальних відомостей про застраховану особу (ім`я [PERSON] ). З експертного висновку Інституту української мови НАН України від 03 вересня 2020 року за № 307/272 вбачається, що документи із записами імені [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] та імені по батькові [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] належать тій самій особі, ідентифікують ту саму особу - [PERSON] . Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту належності їй трудової книжки та факту родинних відносин з дочкою [PERSON] необхідно їй для призначення пенсії за віком із зарахуванням до стажу період догляду за дитиною до трьох років. Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 та 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. При вирішенні цієї справи суд зазначає, що інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Зі справи встановлено, що організація, яка в 1982 року видала заявниці трудову книжку не може внести до неї виправлення (Управління геології Азербайджанської РСР), коли з того часу минуло 37 років. При цьому одного тільки цього факту достатньо для виникнення в особи права на звернення до суду для підтвердження відповідного юридичного факту. З досліджених у суді доказів встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] від 29 липня 1982 року дійсно належить [PERSON] , і ці обставини сумнівів у суду не викликають. Крім того, документ про ступінь споріднення [PERSON] з [PERSON] , містять розбіжності в імені [PERSON] , що обумовлює встановлення цього факту в судовому порядку. Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] має дочку - [PERSON] . Відтак по справі встановлено, що [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ), яка записана у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 01 серпня 1985 року с/радою Мардакертського району, НКАО, Азербайджанської PCP, як « [PERSON] » є матір`ю [PERSON] ( [INFO] ). За таких обставин, суд вважає доведеним факт родинних відносин, про які стверджує заявниця, що також підтверджується сукупністю досліджених у суді доказів. За таких обставин, суд вважає доведеним юридичний факт належності заявниці згаданого правовстановлюючого документа та факт родинних відносин щодо своєї дочки [PERSON] , що має значення для здійснення нею своїх прав, а тому заява про їх встановлення підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved