Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що [INFO] в місті Донецьку Донецької області народила першу дитину чоловічої статі, про що видано медичне свідоцтво про народження №1643 від [INFO]. Однак у вчинені реєстрації народження дитини за даним документом Нікольським районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області заявниці було відмовлено, оскільки він виданий на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють повноваження. Просила суд встановити факт народження дитини. Заявниця та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися за невідомих суду причин, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося з огляду на положення ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Представник заявниці звернулася до Нікольського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію дитини, однак їй було відмовлено через те, що державна реєстрація народження відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі документів за формою, затвердженою наказом МОЗ України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для отримання свідоцтва про народження дитини. Заявником суду надано копію медичного свідоцтва про народження №1643 від [INFO], виданого Центром охорони материнства та дитинства м. Донецьк, де зазначено, що [INFO] [PERSON] народила першу дитину, хлопчика, вагою 3450,00 грамів. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 22.08.2009 року Відділом РАЦС Калінінського РУЮ у м. Донецьку Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.08.2009 року, актовий запис №406. Прізвище дружини після укладання шлюбу «[PERSON]». Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно зі ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Донецьк є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. [PERSON] є громадянкою України, її син народився на території де органи влади тимчасово не здійснюють повноважень, отримати медичне свідоцтво про народження форми, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України, неможливо. Відтак, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження [PERSON], [INFO] в місті Донецьк Донецької області, Україна, першої дитини - хлопчика, крім того законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, а тому це надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved