Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Заявниця, звернувшись в суд із даною заявою посилається на те, що їй [PERSON], 26 вересня 1994 року Отинійською селищною радою народних депутатів видано Державний акт на право приватної власності на землю, про що в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено відповідний запис за № 382 серії [NUMBER] та 05 квітня 2001 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] Під час реєстрації зазначених актів у відділі державної реєстрації Коломийської районної державної адміністрації виявлено розбіжності в прізвищі власниці, а саме замість правильного запису «[PERSON]» вказано «[PERSON]» та «[PERSON]», що не збігається з її прізвищем зазначеним у паспорті. Через зазначені розбіжності вона не в змозі зареєструвати зазначені земельні ділянки в державному реєстрі. У зв»язку з виниклими обставинами, просить встановити факт належності їй вказаних державних актів. Заявниця у судове засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої проти задоволення вимог заявниці не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, виходячи із наступного. Як вбачається із матеріалів справи, заявниці 26 вересня 1994 року Отинійською селищною радою народних депутатів видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], а саме на земельну ділянку площею 0,4138 га., яка розташована в [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства і 05 квітня 2001 року Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 1,2639 га. також розташовану у даному селі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак у даних документах зроблено помилки: вказано прізвища власника «[PERSON]» та «[PERSON]», замість «[PERSON]». Допущені вданих документах помилки у написанні прізвища заявниці ставлять під сумнів належність їй вказаних документів. Факт належності заявниці [PERSON], вказаних документів підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,150 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER], який видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування Отинійської селищної ради від 08 грудня 1993 року № 88 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,2638 га для ведення підсобного сільського господарства, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту серії [NUMBER], який видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування Отинійської селищної ради від 08 грудня 1993 року № 88. Також даний факт підтверджується повідомленням сільської ради про не заперечення заявлених вимог, що вказує на наявність у органі влади інформації, про ідентичність цих осіб. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім»ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що селищний голова смт. Отинії, як представник заінтересованої особи Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області в своїй заяві від 23 березня 2018 року не заперечив на задоволенні вимог заявниці, чим підтвердив факт належності заявниці вищевказаних правовстановлюючих документів [PERSON] та, що законом не встановлено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: approved