Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд: визнати свого брата - [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , недієздатним та встановити над ним опіку, а також призначити заявницю його опікуном, посилаючись на те, що її брат є інвалідом у зв`язку з психічним захворюванням, внаслідок якої він не може висловлювати свої думки, самостійно одягнутись, приготувати їжу, не розуміє обставини, що відбуваються навколо нього, дати оцінку своїм діям та діям оточуючих, постійно потребує стороннього догляду. Стан його психічного здоров`я постійно погіршується. Заявниця вважає, що її брат [PERSON] не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, тому постійно потребує опіки. На даний момент вона доглядає брата, який постійно мешкає з нею, тому просить призначити її його опікуном. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, та просила суд задовольнити заяву. Представник відділу опіки та піклування Комунарської районної держадміністрації Запорізької міської ради до суду не з`явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, оскільки внаслідок свого стану здоров`я не може брати участь у судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи та письмові докази, прийшов до наступного. Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Заявниця є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження заявниці та [PERSON] , а також копією свідоцтва про одруження. Відповідно до ч. 1 ст.30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2019 року судом призначено судово-психіатричну експертизу для вирішення наступних питань: 1.Чи страждає на теперішній час [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на психічне захворювання? Якщо страждає, то яким саме психічним захворюванням? 2.Чи здатний [PERSON] , [INFO] , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в силу свого психічного розладу здоров`я? 3.Чи здатний [PERSON] , [INFO] , з урахуванням стану його здоров`я (психічного розладу здоров`я) з`являтися в судові засідання та особисто давати пояснення по суті справи в суді? Згідно з висновком судово-психіатричного експерта КУ «Запорізька клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради № 18 від 16.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезу (розумової відсталості та церебрального атеросклерозу), внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Потребує постійного стороннього догляду. За своїм психічним станом він не може з`являтися в судові засідання та особисто давати пояснення по суті справи в суді. Оцінивши вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги щодо визнання [PERSON] недієздатним підлягають задоволенню, оскільки згідно з висновком судово-психіатричного експерта, [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ним. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Заявниця в даній заяві просить призначити її опікуном її брата [PERSON] . Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави, вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного, зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до подання від 05.11.2019 року №М-1008, враховуючи те, що заяв від інших осіб, окрім [PERSON] , які б бажали отримати згоду на призначення їх опікунами над [PERSON] , 1956 р.н., до органу опіки та піклування не надійшло, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, надає згоду на призначення [PERSON] , опікуном над її братом [PERSON] у разі визнання останнього недієздатним у судовому порядку . Суд, враховуючи, що заявниця є рідною сестрою [PERSON] , щодо якого вирішується питання про визнання його недієздатним, проживає з ним та піклується про нього, спроможна виконувати обовязки опікуна та виявляє таке бажання, відсутність підстав, які б згідно зі ст. 64 ЦК України, перешкоджали призначенню заявницю опікуном даної особи, наявність згоди органу опіки та піклування відносно кандидатури опікуна, приходить до висновку, що заявлені заявницею вимоги про призначення її опікуном [PERSON] законні та підлягають задоволенню. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про визнання громадян обмежено дієздатними чи недієздатними» визначено, що за загальним правилом громадянин вважається недієздатним з часу набрання законної сили рішенням суду про визнання його недієздатним. На виконання вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, щодо встановлення строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним, враховуючи стан здоровя останнього, суд вважає за можливе встановити строк дії рішення - два роки з моменту набрання цим рішенням законної сили. При вирішенні питання про судові витрати суд керується ч. 2 ст. 299 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved