Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] р., мотивуючи тим, що вона проживала та зареєстрована у [ADDRESS]. Батько заявниці [PERSON], [INFO], який помер [INFO] р., був зареєстрований у с.Іллінці Снятинського району. 29.11.2007 р. батько заявниці будучи інвалідом був забезпечений управлінням соціального захисту населення Снятинської РДА автомобілем [NUMBER], синього кольору, 2007 року випуску, н.к. VIN [NUMBER], технічний паспорт Серії [NUMBER]. Згідно п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою КМУ від 19.07.2006 р. №999, інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль виданий безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім'ї (за бажанням такого члена сім'ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда. До членів інваліда належать громадяни України, які проживають разом із ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку. Здійснивши поховання свого батька заявниця звернулася до управління соціального захисту населення Снятинської РДА з клопотанням про передачу їй у власність, як члену сім'ї інваліда вищевказаного автомобіля. 31.05.2018 р. на адресу заявниці направлена відмова з управління соціального захисту населення Снятинської РДА де зазначено, що оскільки на день смерті інваліда вона не була зареєстрована за місцем його реєстрації тому відсутні підстави для переоформлення автомобіля. Вважає таку відмову безпідставною, оскільки батько заявниці був зареєстрований у с. Іллінці Снятинського району, однак протягом тривалого часу проживав у господарстві заявниці, що знаходиться в [ADDRESS], в тому числі і на день смерті, так як був інвалідом та потребував сторонньої допомоги. Заявниця допомагала батькові у всіх потребах, вела з ним спільний побут, тому вважає, що вона є членом його сім'ї і на момент смерті, хоч і не була зареєстрована з ним в одному господарстві, але проживала з ним разом. Крім того, заявниця є єдиною донькою та спадкоємицею за заповітом всього належного батькові майна, у тому числі і автомобіля, який він не встиг переоформити на себе. Заявниця звернулася до управління соціального захисту населення Снятинської РДА з проханням надати оригінал листа, надісланого Департаментом соціальної політики Івано-Франківської ОДА, одержала відмову, а тому заявниця вимушена звернутися до суду із даною заявою. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала повністю з підстав викладених у ній та просила її задоволити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши та дослідивши зібрані докази по справі приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення, суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях : -Із пояснень свідка [PERSON], яка допитана в судовому засіданні слідує, що вона являється сусідом померлого у с. Іллінці, Снятиснького району [PERSON], який перед смертю у зв'язку із хворобою проживав у доньки у м. Снятині. Після його смерті похоронила його. -Із пояснень свідка [PERSON], який допитаний в судовому засіданні слідує, що він являється другом померлого [PERSON], який мав хворобливий стан здоров'я, тому потребував догляду. Йому відомо, що [PERSON] помер у будинку заявниці, в якому проживав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого на [PERSON], слідує, що останній помер [INFO] р. з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], слідує, що [PERSON], проживає за адресою [ADDRESS] разом із своєю сім'єю. Разом з ними до смерті проживав батько [PERSON], який за місцем проживання був зареєстрований в с. Іллінці, Снятинського району. [PERSON] тяжко хворів і потребував постійного стороннього догляду. Постійний сторонній догляд за хворим батьком здійснювала донька [PERSON] З заповіту від 24.06.2009 р., посвідченого секретарем Іллінецької сільської ради, слідує, що [PERSON] заповів все своє майно на користь [PERSON] З довідки від 30.07.2018 р. №310/01-16, виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, слідує, що була заведена спадкова справа 20/2018, після смерті [PERSON], який помер [INFO] р. за заявою дочки [PERSON], [INFO], яка є спадкоємцем за заповітом. Управлінням соціального захисту населення відмовлено [PERSON] у перереєстрації на правах приватної власності автомобіля ЗАЗ -1103777-40 після смерті батька [PERSON] З довідки від 28.12.2017 р. №13, виданої Іллінецьким старостинським округом Заболотівської селищної ради Обєднаної територіальної громади слідує, що [PERSON] проводила похорон батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] р. а/з №4 від 18.12.2017 р. Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встанволеного статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріуса відмовив особі в оформленні спадщини спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Виходячи з вищенаведеного суд прийшов до висновку, що наявні всі підстави для задоволення заяви, оскільки в судовому засіданні встановлено, що заявниця проживала разом із своїм батьком на час відкриття спадщини, що підтверджується поясненнями свідків даними в судовому. Встановлення факту спільного проживання є необхідністю реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved