Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

заявниця звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту смерті матері її покійного чоловіка - [PERSON], [INFO], уродженки с.Кримське Слов»яносербського району Луганської області, яка померла [INFO] в м.Кадіївка Луганської області, у віці 89 років. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] є матір»ю покійного чоловіка заявниці . [PERSON] померла [INFO] в м.Кадіївка (Стаханов)Луганської області, яка є тимчасово окупованою територією . Документи, що підтверджують факт смерті, не відповідають вимогам закону, оскільки видані органами влади на тимчасово окупованій території і на підставі них не може бути проведено реєстрацію факту смерті. Заявниця посилається на те, що встановлення факту смерті їй необхідний для здійснення державної реєстрації смерті органами влади України. Заявниця подала клопотання про розгляд заяви про встановлення факту смерті у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. В силу ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженки с.Кримське Слов»яносербського району Луганської області, яка померла [INFO] в м.Кадіївка Луганської області, у віці 89 років. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією Лікарським свідоцтвом про смерть № 489, що видано лікарем Стаханівської центральної міської багатопрофільної лікарні, копією Свідоцтва про смерть, що видано Відділом записів актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції. Однак, зазначені документи, що підтверджує факт смерті, видані органами, що розміщені на неконтрольованій Україною території. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту смерті [PERSON], яка була матір»ю чоловіка заявниці. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявниця не може у інший спосіб здійснити реєстрацію смерті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність заявником факту смерті [PERSON], в зв»язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved