Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті на тимчасово окупованій території України її родича - [PERSON], [INFO], громадянина України, в м. Донецьку [INFO]. Вказує, що встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України, оскільки Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану їй було відмовлено у її проведенні. В судове засідання представник заявниці не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву, у якій заяву підтримала та просила її задоволити з підстав, викладених у ній та проводити судовий розгляд без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, тому суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено,що що [INFO], помер [PERSON], який є родичем заявниці - двоюрідним дідусем. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть, виданим Комунальним підприємством «Центр первинноі медико-санітарної допомоги №7 м.Донецька», [PERSON], [INFO] помер [INFO]. У зв'язку з вищевикладеним, заявниця 24 листопада 2016 року звернулась до Подільського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті [PERSON], однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи тим, що на підтвердження факту смерті останнього заявницею було надано документ, що не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», що підтверджується листом № 232/41-06/16 від 26.04.2016р. Згідно зі ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У зв'язку з вищевикладеним, суд оцінюючі, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про доведеність вимог заявниці, оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт його смерті, який достовірно встановлений судом, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved