Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявниця звернулася до Волноваського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту постійного проживання однією родиною Посилалася на те, 21 січня 2018 року померла моя мати [PERSON], була похована у м. Макіївка Донецької області. Свідоцтво про смерть видане 09.01.2019р. серія ІІ-НО №056471. Вони разом були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO], Після її смерті відкрилася спадщина, яку заявниця приймає як спадкоємець першої черги. Із спадкового майна залишилась лише недоотримана пенсія за віком. У встановлений законодавством шестимісячний строк після смерті матері спадкову справу заявниця відкривала, відмови не писала, оскільки офіційно реєстрації смерті в України не було. Лише у січні 2019 року вона отримала належно оформлене свідоцтво про смерть. Таким чином вона не скористалась своїм правом на оформлення спадщини у встановлений шестимісячний строк. Крім неї спадкоємці за законом відсутні, заповіт померла не складала. 26.02.2019 року вона отримала розяснення приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу №23/01-10 щодо спадщини, в якому зазначено, що відповідно ч. 2 та ч. З ст. 9 вказаного Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними та будь-які акти (рішення, документ), виданий вказаним органами та/або особами є недійними і не створює правових наслідків, тому довідка Житлово будівельного кооперативу «Мир-75» не може підтверджувати факт спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому просить встановити факт постійного проживання разом із матірю по день її смерті. Заявник у судове засідання не з'явилася, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність та наполягала на задоволені заявлених вимог. Заінтересована особа до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву та додані письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту сумісного проживання на день смерті підлягають задоволенню з підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 14.02.21980 року, вели спільне господарство, мали сумісний бюджет. Згідно довідки від 09.12.2014 року № 1438-007661, про взяття на облік особи ,яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, [PERSON]. проживала за адресою: [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 056471 від 09.01.2019 року, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] померла 21 січня 2018 року. Згідно довідки від 15.08.2016 року № [NUMBER], про взяття на облік особи ,яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Згідно довідки Житлово будівельного кооперативу «Мир-75» від 21.02.2019р. №8 та копії поквартирної картки [PERSON] та [PERSON] мешкали разом за адресою: пр.-т. Партизанський, 37 2Б»/55,м. Донецьк з 14.02.19870 року по 28.01.2018 року. За приписами частини 2\~статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6\~Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. проживала разом з [PERSON] з 14.02.1980 року у по день її смерті 28.01.2019 року, вели спільне господарство, мали сумісний бюджет. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved