Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Заявниця звернулася з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності їй - [PERSON] свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане 09.01.1998 року на підставі розпорядження керівника органу приватизації Науково-виробничого об`єднання «Електроважмаш» від 11.12.1997 року № 154 на ім`я: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона народилася [INFO] в м. Харкові, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 03.05.1985 року зроблено відповідний запис № 4093, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Свідоцтво про народження складено на російській мові і прізвище, ім`я та по батькові було записано на російській мові. 20.09.2008 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб та взято прізвище чоловіка « [PERSON] ». 19.11.2008 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області їй - [PERSON] було видано паспорт громадянина України [NUMBER] . В 1998 році вона із членами своєї сім`ї, будучи неповнолітньою, реалізувала своє право на приватизацію житла та було видано свідоцтво про право власності на підставі розпорядження керівника органу приватизації Науково- виробничого об`єднання «Електроважмаш» від 11.12.1997 року № 154. Згідно вказаного свідоцтва, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам: діду [PERSON] , бабі [PERSON] , матері [PERSON] та їй, як вказано в свідоцтві про право власності [PERSON] . Зазначила, що причина неправильного написання її ім`я « [PERSON] » у свідоцтві про право власності виникла в зв`язку із неправильним перекладом з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами, що позбавляє можливості реалізувати своє право як власника. Вирішити це питання позасудовим шляхом вона не може. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила її задовольнити, в подальшому надала заяву проханням розглядати справу за її відсутністю. Заінтересована особа [PERSON] через канцелярію суду подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, заяву просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Департамент реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не прибув, надав письмові пояснення по заяві [PERSON] , в яких зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесені зміни до відповідних законодавчих актів, якими розширені повноваження органів місцевого самоврядування, в тому числі в сфері державної реєстрації. На виконання вимог законодавства України Харківською міською радою створено Департамент реєстрації, який є самостійним виконавчим органом міської ради. Основними завданнями Департаменту є, зокрема, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, формування та ведення Реєстру територіальної громади м. Харкова, надання адміністративних та інших публічних послуг, сервісів у сфері нерухомості. До компетенції Департаменту реєстрації Харківської міської ради не відноситься функція встановлення фактів, що мають юридичне значення. Просять вирішити справу у відповідності до норм матеріального і процесуального права. Ухвалою суду від 04.09.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася заявниця- [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 03.05.1985 року зроблено відповідний запис № 4093, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Палацом новонароджених серії [NUMBER] . ( а. с. 5) Свідоцтво про народження було складено на російській мові та ім`я заявниці було вказано « [PERSON] ». 20.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . ( а. с. 6) А 19.11.2008 року [PERSON] було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] . ( а. с. 17-18) В 1998 році [PERSON] із членами своєї сім`ї, будучи неповнолітньою, реалізувала своє право на приватизацію житла та було видано свідоцтво про право власності на підставі розпорядження керівника органу приватизації Науково- виробничого об`єднання «Електроважмаш» від 11.12.1997 року № 154. Згідно вказаного свідоцтва, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам: діду [PERSON] , бабі [PERSON] , матері [PERSON] та їй, як вказано в свідоцтві про право власності [PERSON] . ( а. с. 7) [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова Харківського міського управління юстиції. ( а. с. 11) [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.11.2018 року Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області. ( а. с. 10) Як зазначає заявниця, причина неправильного написання її ім`я у свідоцтві про право власності, виданого 09.01.1998 року на підставі розпорядження керівника органу приватизації Науково- виробничого об`єднання «Електроважмаш» від 11.12.1997 року № 154 виникла в зв`язку із неправильним перекладом з російської на українську мови. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Внаслідок неправильного написання ім`я заявниці « [PERSON] » виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З метою усунення помилки в написанні імені заявниці [PERSON] в свідоцтві про право власності на житло, вона звернулася до Науково-виробничого об`єднання «Електроважмаш»- тобто органу, який видав це свідоцтво, з проханням про внесення відповідних змін до нього. З відповіді ДП завод «Електроважмаш» № 248-105 від 23.03.2020 року встановлено, що за наявною у підприємства інформацією виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради м. Харкова 25.12.2003 року скасовано державну реєстрацію НВО ( запис № 113) Також відповідно до рішення Харківської міської ради № 212/03 від 19.11.2003 «Про комунальну власність м. Харкова» житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був прийнятий до комунальної власності. Отже зміни до свідоцтва про право власності на квартиру не може бути задоволеною: 1) відсутність органу (підприємства), що видав свідоцтво про право власності на вказану квартиру; 2) відсутність у ДП «Завод «Електроважмаш» будь-яких прав на житловий будинок, де знаходиться зазначена квартира; 3) відсутність у ДП «Завод «Електроважмаш» доказів прав володіння, власності або інших на дану квартиру на цей час; 4) зміна законодавства щодо приватизації оскільки свідоцтво на праві власності від 09.01.1998 року було видано саме на підставі проведеної приватизації. ( а. с. 8-9) Таким чином, заявниця позбавлена можливості вирішити питання в позасудовому порядку. Крім того, правильність написання імені заявниці « [PERSON] » підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого [PERSON] , копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке видано на ім`я [PERSON] , копією атестату про повну загальну середню освіту серії [NUMBER] та паспортом громадянина України для виїзду за кордон. У всіх перелічених документах зазначено ім`я « [PERSON] ». Викладені вище і встановлені судом обставини свідчать про те, що свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане 09.01.1998 року на підставі розпорядження керівника органу приватизації Науково-виробничого об`єднання «Електроважмаш» від 11.12.1997 року № 154 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить [PERSON] . В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заінтересована особа визначається залежно від мети встановлення факту. Встановлення факту належності документу заявниці необхідно для реєстрації у встановленому законом порядку належне право спільної сумісної власності на квартиру. На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року,

Outcome: approved