Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , який було розірвано рішенням в.о. мирового судді судового участка № 18 Нахімовського судового району м. Севастополя. В обґрунтування заяви послалася на те, що 19 липня 2013 року між нею та гр. [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що складено відповідний актовий запис № 383. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За місцем своєї реєстрації, на тимчасово окупованій території України, заявниця не проживає. Оскільки заявниця та [PERSON] проживають окремо один від одного, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, заявниця звернулася до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом про розірвання шлюбу. 24 серпня 2017 року рішенням в.о. мирового судді судового участку №18 Нахімовського судового району м. Севастополя, № 2-225/18-2017, позов було задоволено. 19 жовтня 2017 року відділом записів актів цивільного стану Нахімовського району м. Севастополя Управляння ЗАГС м. Севастополя складено актовий запис про розірвання шлюбу за № 414 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] . Для отримання свідоцтва про розірвання шлюбу та перевірки легітимності даного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] заявниця звернулася за місцем свого проживання до Чернігівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми). Листом-відповіддю відділу від 12 червня 2020 року за № 800/19/20 заявниці надано відповідь, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються нелегітимними та не визнаються в Україні, а свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.2017 року є незаконним та таким, що не створює правових наслідків. Крім того, відділом було рекомендовано відповідно до законодавства України звернутися до суду із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу. В судове засідання заявниця та заінтересована особа не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Заявниця направила суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Як було встановлено 19 липня 2013 року між заявницею та гр. [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що складено відповідний актовий запис № 383. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За місцем своєї реєстрації, на тимчасово окупованій території України, заявниця не проживає. Оскільки заявниця та [PERSON] проживали окремо один від одного, сімейного життя не вели, шлюбних стосунків не підтримували, заявниця звернулася до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом про розірвання шлюбу. 24 серпня 2017 року рішенням в.о. мирового судді судового участку №18 Нахімовського судового району м. Севастополя, № 2-225/18-2017, позов було задоволено. 19 жовтня 2017 року відділом записів актів цивільного стану Нахімовського району м. Севастополя Управляння ЗАГС м. Севастополя складено актовий запис про розірвання шлюбу за № 414 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, для отримання свідоцтва про розірвання шлюбу та перевірки легітимності даного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] заявниця звернулася за місцем свого проживання до Чернігівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми). Листом-відповіддю відділу від 12 червня 2020 року за № 800/19/20 заявниці надано відповідь, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються нелегітимними та не визнаються в Україні, а свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.2017 року є незаконним та таким, що не створює правових наслідків. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮ України 18.10.2000 року №52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим , міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Свідоцтво про розірвання шлюбу, яке видане на території тимчасово не підконтрольній Україні не створює правових наслідків. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту розірвання шлюбу, встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй провести державну реєстрацію факту розірвання шлюбу, оскільки свідоцтво про розірвання шлюбу, яке видане на території тимчасово не підконтрольній Україні не створює правових наслідків. У зв`язку з чим, заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved