Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, зазначивши на обґрунтування заяви, що її син [PERSON] , [INFO] , є інвалідом другої групи по психіатричному захворюванню, потребує постійного стороннього догляду, оскільки хворіє на психічне захворювання, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра. У зв`язку з психіатричним захворюванням син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, виконувати будь-які види робіт, не здатний до самообслуговування, потребує стороннього догляду, допомоги та нагляду, не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим просила визнати сина недієздатним та за поданням органу опіки та піклування призначити її опікуном. Заявниця в судовому засіданні свою заяву підтримала, пояснивши, що її син [PERSON] не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує догляду та опіки, для чого прохала вирішити питання щодо визнання останнього недієздатним, а її призначити опікуном над ним. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] , в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Представник заінтересованої особи - Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (як орган опіки та піклування), який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 32). Надали до суду подання про призначення в разі визнання [PERSON] недієздатним опікуном над ним його матір [PERSON] (а.с. 33-34). Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року, у зв`язку з проведенням судової-психіатричної експертизи, провадження у справі було зупинено до отримання висновку експерта (а.с. 48). Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року, справу було прийнято до провадження та призначено в судове засідання. Суд, заслухавши заявницю, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 жовтня 1993 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] , перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра КЗ «Солонянська районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» з приводу хронічного психічного захворювання (а.с. 11, 12), у зв`язку з чим є інвалідом дитинства другої групи та непрацездатною особою. Згідно висновку судово-психіатричного експерта КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» №129 від 16 жовтня 2018 року [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості з вираженими порушеннями емоцій та поведінки, за своїм психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 55-57). Судом встановлено, що заявниця проживає зі своїм сином [PERSON] та фактично тривалий час виконує обов`язки опікуна над ним (а.с. 13). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , будинок має належні житлово-побутові умови для догляду за сином (а.с. 17). З подання Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року, випливає, що орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити заявницю [PERSON] опікуном над її сином [PERSON] в разі визнання останнім недієздатним та прохає про це суд (а.с. 33-34). Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, а відповідно до ст. 58 цього Кодексу опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, або над фізичними особами, які визнані недієздатними. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, у зв`язку з тим, що у [PERSON] виявлено хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок якого він на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає необхідним визнати його недієздатним. При цьому, враховуючи вищезазначені норми, ту обставину, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , і [PERSON] , яка є дієздатною особою, не заперечує проти того, щоб її призначили опікуном [PERSON] , суд приходить до висновку про можливість призначення заявниці [PERSON] опікуном [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що є підстави для визначення точної дати строку дії рішення про визнання особи недієздатною і тому строк дії рішення дорівнює два роки з дня ухвалення рішення про визнання особи недієздатною, тобто до 30 жовтня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved