overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною. Після збільшення вимог за заявою просила визнати недієздатним [PERSON], встановити над ним опіку, призначивши її опікуном брата. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її рідний брат [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи внаслідок ДЦП, через свою хворобу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, фактично не здатний до самообслуговування, потребує стороннього догляду та піклування. Після смерті батька [PERSON], який опікувався братом, останній залишився на її утриманні. Заявниця у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві підтримала свою заяву в порядку окремого провадження та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що рідний брат заявниці [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи внаслідок ДЦП, через свою хворобу фактично не здатний до самообслуговування, потребує стороннього догляду та піклування. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 21.07.2014 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі глибокої розумової відсталості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. [PERSON] слід визнати недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON] згідно подання органу опіки і піклування. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опікуна. Свою заяву обґрунтовувала тим, що на її утриманні знаходиться племінниця [PERSON], [INFO] яка є інвалідом з дитинства 1-ої групи, і знаходиться на психіатричному обліку в Тисменицькій міській лікарні та Лисецькій центральній районній поліклініці. Хвороба останньої характерна тим, що супроводжується порушенням поведінки та потребує стороннього догляду і піклування. Стан здоров»я її племінниці постійно погіршується, вона неадекватно поводиться в громадських місцях та побуті, не в стані розпоряджатися та управляти належним їй майном і коштами. Тому просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном останньої. Заявниця у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи- органу опіки і піклування Тисменицької РДА в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що заявниця [PERSON] являється рідною тіткою [PERSON], [INFO] народження, яка являється інвалідом дитинства першої групи, хворіє олігофренією, потребує постійної опіки(а.с.16-17). Остання проживає разом з заявницею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Тисменицької міської ради №1445 від 02.08.2013р.(а.с.14). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №98 від 26.03.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - тяжкою розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.(а.с.24-26). Відповідно до подання опікунської ради Тисменицької РДА від 14.04.2014року №6, опікунська рада вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її племінницею [PERSON] [INFO] у разі визнання її недієздатною. [PERSON] житлом забезпечена та за станом здоров»я може бути опікуном. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення її опікуном. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її сестра [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи, хворіє важкою розумовою відсталістю, внаслідок чого не здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги, догляду і опіки. Заявниця здійснює постійний догляд за своєю сестрою та фактично опікується нею. Просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її, [PERSON], опікуном сестри. Заявниця у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві підтримала свою заяву в порядку окремого провадження та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві орган опіки та піклування Тисменицької РДА заяву [PERSON] визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сестра заявниці [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи, хворіє важкою розумовою відсталістю, потребує постійної сторонньої допомоги, догляду і опіки. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 23.12.2013 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю тяжкого ступеня, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.22-24). У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. [PERSON] слід визнати недієздатною, встановити над нею опіку, призначивши опікуном [PERSON] згідно подання органу опіки і піклування (а.с.33). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її двоюрідний брат [PERSON], 1972р.н. з дитинства страждає психічним захворюванням та перебуває на психіатричному обліку в Лисецькій ЦРЛ з діагнозом: гостра розумова відсталість, є інвалідом другої групи та потребує стороннього догляду. В силу своєї хвороби [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в школі він не навчався, є неграмотним та безпорадним у побуті. Проживав разом з матір»ю [PERSON], однак [INFO]р. вона померла. На даний час [PERSON] проживає з нею, вона доглядає його, однак не може отримувати його пенсію, оскільки не є опікуном. Тому просила визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном останнього. Представник заявниці по довіреності у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи- органу опіки і піклування Тисменицької РДА в судове засідання не з'явився, у поданій заяві просили справу розглянути у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що заявниця [PERSON] являється двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO]року народження, який являється інвалідом дитинства другої групи, хворіє помірною розумовою відсталістю, потребує постійної опіки. Останній проживає разом з заявницею та перебуває на її утриманні. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №370 від 26.11.2014р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю тяжкого ступеня, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.(а.с.22-24). Відповідно до подання опікунської ради Тисменицької РДА від 31.10.2014року №8/2, опікунська рада вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її двоюрідним братом [PERSON], [INFO]р.н. у разі визнання його недієздатним. [PERSON] житлом забезпечена та за станом здоров»я може бути опікуном. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд вважає, що подана заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном, у якій просила визнати її брата [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши її опікуном. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її брат [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи внаслідок хронічного психічного захворювання, через свою хворобу потребує постійного стороннього догляду та піклування у звязку з фактичною нездатністю до самообслуговування. Вона здійснює догляд за своїм хворим братом. На даний час виникла потреба в офіційному визнанні брата недієздатним та встановленні над ним опіки. Заявниця у судовому засіданні підтримала заяву в порядку окремого провадження та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що брат заявниці [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи внаслідок психічного розладу, через свою хворобу не здатний до самообслуговування, потребує стороннього догляду та піклування. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15.06.2017 р. (а.с.26-29) [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F 71, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно наявного в матеріалах справи подання органу опіки та піклування Тисменицької РДА від 09.08.2017 р. [PERSON] може виконувати обовязки опікуна над своїм братом [PERSON] у разі визнання його недієздатним. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном, у якій просила визнати її дочку [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку, призначивши її опікуном. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її дочка [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства другої групи внаслідок хронічного психічного захворювання, через свою хворобу потребує постійного стороннього догляду та піклування у зв'язку з фактичною нездатністю до самообслуговування. Вона як матір здійснює догляд за своєю хворою дочкою. Після досягнення нею повноліття виникла потреба в офіційному визнанні її недієздатною та встановленні над нею опіки. Заявниця у судовому засіданні підтримала заяву в порядку окремого провадження та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що дочка заявниці [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства другої групи внаслідок психічного розладу, у зв'язку з яким потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарської комісії (а.с.8). У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 17.05.2016 р. (а.с.23-26) [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F 71, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно наявного в матеріалах справи подання органу опіки та піклування Тисменицької РДА від 26.07.2016 р. (а.с.42) [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна над своєю дочкою [PERSON] у разі визнання її недієздатною. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном, у якій просила визнати її матір [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку, призначивши її опікуном. Після уточнення своєї заяви просила обмежити цивільну дієздатність своєї матері [PERSON], встановити над нею піклування, призначивши заявницю піклувальником. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її матір [PERSON], [INFO], після перенесеного геморагічного інсульту у 2008 р. стала інвалідом першої групи. У звязку з нездатністю до самообслуговування піклувальником матері була призначена сестра заявниці [PERSON], яка виїхала на постійне місце проживання за межі України. Через свою хворобу мама потребує постійного стороннього догляду та піклування у звязку з фактичною нездатністю до самообслуговування. Вона як дочка здійснює догляд за своєю хворою матірю. Заявниця у судовому засіданні підтримала уточнену заяву в порядку окремого провадження та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що матір заявниці [PERSON], [INFO], є інвалідом першої групи внаслідок загального захворювання, у звязку з яким потребує сторонньої допомоги, що підтверджується висновком лікарської комісії (а.с.6). У відповідності з вимогами ч.1 ст.36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15.09.2016 р. (а.с.28-32) [PERSON] страждає психічним розладом розладом психіки та поведінки внаслідок ураження головного мозку у формі помірно вираженого психоорганічного синдрому, що згідно МКХ-10 F07.0, що істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ч.2 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно наявного в матеріалах справи подання органу опіки та піклування Тисменицької РДА від 04.10.2016 р. (а.с.27) [PERSON] може виконувати обовязки опікуна та піклувальника над своєю матірю [PERSON] у разі визнання її недієздатною чи обмеження цивільної дієздатності. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 36, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном, у якій просила визнати її сина [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши її опікуном. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її син [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства другої групи внаслідок хронічного психічного захворювання, через свою хворобу потребує постійного стороннього догляду та піклування у звязку з фактичною нездатністю до самообслуговування. Вона як матір здійснює догляд за своїм хворим сином. На даний час виникла потреба в офіційному визнанні сина недієздатним та встановленні над ним опіки. Заявниця у судовому засіданні підтримала заяву в порядку окремого провадження та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що син заявниці [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства другої групи внаслідок психічного розладу, через свою хворобу не здатний до самообслуговування, потребує стороннього догляду та піклування. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15.03.2017 р. (а.с.30-33) [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом помірною розумовою відсталістю, згідно МКХ-10 F 71, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно наявного в матеріалах справи подання органу опіки та піклування Тисменицької РДА від р. (а.с.47) [PERSON] може виконувати обовязки опікуна над своїи сином [PERSON] у разі визнання його недієздатним. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, у якій просила визнати її сина [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши її опікуном сина. Свою заяву обґрунтовувала тим, що її син [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи внаслідок помірної розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю та трудовою нездатністю; через свою хворобу потребує стороннього догляду та піклування. Вона як матір фактично здійснює догляд за хворим сином. Після досягнення сином повноліття виникла потреба в офіційному визнанні його недієздатним та встановленні над ним опіки. Згідно подання органу опіки і піклування Тисменицької РДА вона може виконувати обов'язки опікуна. Заявниця у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві підтримала свою заяву в порядку окремого провадження та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду заінтересована особа повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що син заявниці [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства першої групи внаслідок психічного захворювання, у зв'язку з яким потребує стороннього догляду та піклування. У відповідності з вимогами ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 08.12.2014 р. [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю тяжкого ступеня, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно наявного в матеріалах справи подання органу опіки і піклування Тисменицької РДА від 31.10.2014 р. [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна свого сина [PERSON] у разі визнання його недієздатним. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви. [PERSON] слід визнати недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON] На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи померлою. Свою заяву обґрунтовувала тим, що 04.11.2013 р. вийшов з дому та не повернувся її чоловік [PERSON] З цієї причини 06.11.2013 р. її син звернувся до обласного відділу УМВС України в Івано-Франківській області із заявою про його розшук. На даний час більше трьох років у місці постійного проживання чоловіка не має відомостей про місце його перебування. Згідно листа № 12270 від 23.12.2016 р. Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області на даний час проводяться розшукові заходи, однак місце знаходження [PERSON] невідоме. Визнання останнього померлим необхідне їй для встановлення опіки над усім належним йому нерухомим та рухомим майном. Заявниця у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином, не повідомив суду про причини неявки свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що чоловік заявниці [PERSON], [INFO] постійно проживав у [ADDRESS]. 04.11.2013 р. [PERSON] вийшов з дому та не повернувся, з того часу про нього нічого невідомо, його пошуки результатів не дали. Даний факт підтверджується листом Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 23.12.2016 р. № 12270 (а.с.5), письмовими поясненнями свідків [PERSON], [PERSON]. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2015 р. [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 04.11.2013 р. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. З огляду на викладене, з урахуванням того, що місце перебування [PERSON] протягом трьох років невідоме, суд вважає за необхідне оголосити [PERSON] померлим. На підставі наведеного, відповідно до ст.46, 47 ЦК України,

Outcome: approved