Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з заявою до зацікавленої особи, в якій просить встановити юридичний факт, що належні їй на праві власності нежитлові приміщення підвалу №11,111,1У,У, У1, У1а; напівпідвалу №1-12, 4а, 5а загальною площею 532,9 кв.м. в літ «А-6» в будинку по [ADDRESS], не є частиною нерухомої пам*ятки архітектури та містобудування місцевого значення. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказані нежитлові приміщення належать їй на праві власності і в неї виникла необхідність здійснення реконструкції та ремонту цих приміщень. При з*ясуванні переліку необхідних дозвільних документів на проведення будівельних робіт, Харківська ОДА з посиланням на те, що вказаний будинок є пам*яткою історії та культури місцевого значення, вимагає укладення від неї охоронного договору, укласти який неможливо, оскільки відсутній паспорт пам*ятки. Зазначає, що вказана будівля не внесена до Державного реєстру охорони культурної спадщини, на неї не виготовлено та немає жодної належної облікової документації і віднесення її до категорії пам*яток є безпідставним. Встановлення юридичного факту необхідно їй для подальшого вільного використання належного на праві власності майна. В судовому засіданні представник заявниці підтримав заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з8явився, подав заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, на підставі письмових заперечень. Відповідно до письмових заперечень встановлено, що належні заявниці на праві власності нежитлові приміщення підвалу №11,111,1У,У, У1, У1а; напівпідвалу №1-12, 4а, 5а загальною площею 532,9 кв.м. в літ «А-6» є частиною будинку [ADDRESS], який рішенням Харківського облвиконкому від 30.04.1980 року №334 включено до списків ( переліків) пам*яток історії та культури місцевого значення в порядку, визначеному законом Української РСР «Про охорону і використання пам*яток історії та культури», який діяв на той час. З прийняттям Верховною Радою України нового закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року законодавець визначив в пункті 3 розділу «Прикінцеві положення», що об*єкти, включені до списків ( переліків) пам*яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам*яток історії та культури», визнаються пам*ятками відповідно до цього закону. Цим Законом також закріплено, що порядок обліку об*єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Порядок обліку визначений Наказом міністерства культури України « Про затвердження Порядку обліку об*єктів культурної спадщини» від 11.03.2013 року 3158, у пункті 5.1 якого встановлено, що відповідно до п.4 розділу 11 «Прикінцеві положення» закону України від 16.12.2004 року «Про внесення змін до Закону України «Про охорону культурної спадщини» об*єкти, включені до списків ( переліків) пам*яток історії та культури республіканського чи місцевого значення, відповідно до закону Української РСР «Про охорону і використання пам*яток історії та культури» до вирішення питання про їх включення ( не включення) до Реєстру вважаються пам*ятками відповідно національного чи місцевого значення. Таким чином, належні заявниці на праві власності нежитлові приміщення підвалу №11,111,1У,У, У1, У1а; напівпідвалу №1-12, 4а, 5а загальною площею 532,9 кв.м. в літ «А-6» , які є частиною будинку [ADDRESS], будучі внесені до списку ( переліку) пам*яток історії та культури місцевого значення залишають за собою свій статус до моменту прийняття рішення про їх включення ( не включення) до Реєстру. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що в задоволенні заявлених вимог заявниці слід відмовити з наступних підстав: Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного суду України в Постанові N 5 від 31.03.95 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15від 25.05.98 звернув увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявниці [PERSON] на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу №11,111,1У,У, У1, У1а; напівпідвалу №1-12, 4а, 5а загальною площею 532,9 кв.м. в літ «А-6» в будинку по [ADDRESS] ( а.с.28-29). Будинок [ADDRESS] рішенням Харківського облвиконкому від 30.04.1980 року №334 включено до списків ( переліків) пам*яток історії та культури місцевого значення в порядку, визначеному законом Української РСР «Про охорону і використання пам*яток історії та культури», який діяв на той час.т ( а.с.77-79). З прийняттям Верховною Радою України нового закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року законодавець визначив в пункті 3 розділу «Прикінцеві положення», що об*єкти, включені до списків ( переліків) пам*яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам*яток історії та культури», визнаються пам*ятками відповідно до цього закону. Поряд з цим, абзацем 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» закріплено, що порядок обліку об*єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Порядок обліку визначений Наказом Міністерства культури України « Про затвердження Порядку обліку об*єктів культурної спадщини» від 11.03.2013 року 3158, у пункті 5.1 якого встановлено, що відповідно до п.4 розділу 11 «Прикінцеві положення» закону України від 16.12.2004 року «Про внесення змін до Закону України «Про охорону культурної спадщини» об*єкти, включені до списків ( переліків) пам*яток історії та культури республіканського чи місцевого значення, відповідно до закону Української РСР «Про охорону і використання пам*яток історії та культури» до вирішення питання про їх включення ( не включення) до Реєстру вважаються пам*ятками відповідно національного чи місцевого значення. Таким чином, будь-який об*єкт культурної спадщини, внесений до переліку пам*яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам*яток історії та культури» з прийняттям Закону України « Про охорону культурної спадщини» не втрачає свого спеціального статусу як пам*ятка. Таким чином, належні заявниці на праві власності нежитлові приміщення підвалу №11,111,1У,У, У1, У1а; напівпідвалу №1-12, 4а, 5а загальною площею 532,9 кв.м. в літ «А-6» , які є частиною будинку [ADDRESS], будучі внесені до списку ( переліку) пам*яток історії та культури місцевого значення залишають за собою свій статус до моменту прийняття рішення про їх включення ( не включення) до Реєстру. Виходячи з викладеного, а також враховуючи той факт, що всі документи, що посвідчують факт , що будинок [ADDRESS] і відповідно всі його частини є пам*яткою історії та культури місцевого значення збереглися, суд вважає заявлені вимоги незаконними, необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні. Всі інші доводи заявниці, які викладені нею в заяві стосовно того, що Харківська ОДА до цього часу не виготовила облікову документацію на будинок, як пам*ятку історії та культури, що позбавляє її можливості на протязі тривалого часу укласти охоронний договір та в подальшому проводити будівельні роботи в належних їй приміщеннях, можуть бути розглянуті при обранні нею належного способу захисту своїх порушених, на її погляд, прав. Враховуючи викладене вище,

Outcome: dismissed