Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON], яка померла 29.10.2014 р., після смерті чоловіка [PERSON], який помер 19.09.1994 р. Заявниця в судове засідання не зявилась, підтримала вимоги, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала суду відповідну заяву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, про що надала відповідну письмову заяву. Судом досліджені наступні докази: постанова про відмову вчинення нотаріальної дії; копії свідоцтв про смерть; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про розірвання шлюбу; копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб; копія довідки про одруження; копія свідоцтва про право власності на житло; копія довідки про належність нерухомого майна; копія домової книги. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 1994 р. помер батько позивачки [PERSON], який був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Центральний (Ленінського комсомолу)[ADDRESS]. 29 жовтня 2014 р. померла [PERSON], яка була зареєстрована на день смерті за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Центральний (Ленінського комсомолу)[ADDRESS]. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири №65 в буд. 24 по кв-лу. Центральний (Ленінського комсомолу) в м. Лисичанську Луганської обл., яка належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Лисичанським міськвиконкомом 18.10.1993 р., розпорядження №373 від 15.10.1993 р. На час відкриття спадщини, після смерті батька 19.09.1993 р., батько та мати мешкали разом в належній їм квартирі, про що свідчить довідка про склад сімї від 03.10.2017 р. №1234. Мати продовжувала користуватися частиною квартири, що належить батькові, до її смерті. Після смерті матері заявниця прийняла спадщину у встановлений законом строк, подавши заяву про прийняття спадщини до Лисичанської державної нотаріальної контори, на підставі якої заведена спадкова справа №62/1015. 05 жовтня 2017 р. заявниця звернулась до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовив у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, постановою №729/02-31 від 05.10.2017 р. у звязку з тим, що нотаріус не має можливості отримати інформацію про наявність чи відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON], оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 рр. включно, передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на непідконтрольній Українській владі території. Після смерті батька мати фактично вступила у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою про реєстрацію, тобто прийняла спадщину. Заявниця після смерті батька спадщину не прийняла. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, що діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, що діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Встановлення факту прийняття спадщини, заявниці необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved