Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] є її дідом; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002389, який виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивує свою заяву тим, що вона є спадкоємцем свого діда, [PERSON] , який помер [INFO] . Батьками заявниці є [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] її батька було вказано як [PERSON] . Через вказану розбіжність в написанні по батькові спадкодавця заявниця не може довести своїх з ним родинних відносин та успадкувати належне їй майно. Крім того, під час огляду документів виявилось, що Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ВЛ №002389 видано на ім`я [PERSON] , хоча правильно по батькові спадкодавця - « [PERSON] ». Дана помилка в написанні по батькові спадкодавця позбавляє заявницю можливості успадкувати земельну ділянку на підставі вказаного вище акта. Заявниця в письмовій заяві просить розгляд справи провести в її відсутності, заявлені вимоги задовольнити. Представник Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві сільський голова заяву визнає, просить справу розглядати без представника сільської ради. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Довідкою Смолявської сільської ради від 04.09.2020 №436 стверджується, що [PERSON] 27.01.2010 посвідчувався заповіт. Єдиними спадкоємцями за заповітом є онуки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] одружилась та зміна прізвище на « [PERSON] », про що стверджується свідоцтвом про одруження. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, 22.07.1978 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що ім`я її батька зазначено « [PERSON] ». Суд вважає, що у свідоцтві про народження [PERSON] помилково зазначено по батькові спадкодавця « [PERSON] », оскільки в інших документах - свідоцтві про смерть, довідці сільської ради, - по батькові спадкодавця зазначають « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] , який помер [INFO] є дідом [PERSON] . Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснюється, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ №002389, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2.14 га. У заповіті від 27.01.2010, який посвідчено секретарем Смолявської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №02, [PERSON] вказану вище земельну ділянку заповів своїй онуці, [PERSON] , [INFO] . Вказана вище розбіжність в написанні по батькові спадкодавця позбавляє заявницю можливості надати державний акт до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Оскільки в заповіті та державному акті зазначається аналогічна земельна ділянка, у заповіті по батькові спадкодавця вірно зазначено « [PERSON] », суд дійшов висновку про належність спадкодавцю [PERSON] вказаного вище державного акта. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved