Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 02 травня 2018 року у місті Зугрес Харцизького району Донецької області померла її мати [PERSON], [INFO], уродженка села Барково Совєтського району Курської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 73 та довідкою про причину смерті № 73, виданими установою Центральна міська лікарня м. Харцизька № 2 Донецької області від 03.05.2018. У лікарському свідоцтві про смерть міститься підпис лікаря на підтвердження смерті її матері. На його підставі вона за місцем смерті матері отримала свідоцтво про смерть, оскільки без нього неможливо було поховати матір на цвинтарі за місцем її проживання. Її родинні стосунки з матірю підтверджуються її свідоцтвом про народження. Вказані медичні документи видані установою, яка утворена у порядку, не передбаченому законом України. Згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 є недійсними та не створюють правових наслідків. З такими документами вона звернулася до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області для державної реєстрації смерті [PERSON]' К.В., однак отримала відмову. Їй рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту смерті матері їй необхідно для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та в подальшому для звернення до органів Пенсійного Фонду України для оформлення державної допомоги, для оформлення спадщини після смерті матері. Просить: встановити факт смерті [PERSON],\~[INFO],\~ уродженки\~ [INFO],\~яка померла\~02\~травня 2018\~року у Донецькій області, Харцизьк, місто Зугрес (а.с.2). У судовому засіданні заявниця [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, додатково пояснила, що вона фактично мешкає та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Яблунева, буд.11, її мати також була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Яблунева, буд.11. Вона зверталась до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті матері, але їй відмовлено. Просила встановити факт смерті її\~матері [PERSON],\~[INFO],\~ уродженки\~ [INFO],\~яка померла\~02\~травня 2018\~року у Донецькій області, Харцизьк, місто Зугрес. Заінтересована особа Приморський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, надав письмову заяву від 04.09.2018, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відділу, щодо предмету розгляду справи заперечень не надав (а.с.17). Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народилась 20 вересня 1953 року в м.Зугрес Донецької області, зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.5-6). Згідно з довідкою № 232000444 від 11.07.2018 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] постійно проживає за адресою: [INFO] (а.с.15). Згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народилась 13 березня 1928 року в с.Барково Совєтського району Курської області, за життя була зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.7-8). Згідно з довідкою № [NUMBER] від 18.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] фактично проживала за адресою: [INFO] (стара назва Жовтнева), буд.11 (а.с.16). У лікарському свідоцтві про смерть №73 від 03.05.2018, що видане Центральною міською лікарнею м.Харцизськ, зазначено, що [PERSON], [INFO], померла 02.05.2018; смерть наступила не за місцем мешкання за адресою: [ADDRESS] в результаті старості Причина смерті встановлена лікарем [PERSON] (а.с.4). Згідно з довідкою про причину смерті [PERSON] померла 02.05.2018 від старості.(а.с.9). Заявником також надано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], яка сталася 02.05.2018 (а.с.11). Зазначені документі видані на тимчасово окупованій території органами, діяльність яких вважається на Україні незаконною, тому документи є недійсним. Приморським РВ державної РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області від 10.07.2018 видано заявниці [PERSON] відмову у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON],[INFO], яка померла 02.05.2018, оскільки не надані медичні документи, оформлені медичними закладами належним чином. Крім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.3 ст.9 цього Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Для отримання свідоцтва про смерть заявнику запропоновано звернутися до суду (а.с.10). Заявницею на підтвердження факту родинних звязків надано свідоцтво про народження, в якому вказано, що [PERSON] народилась 20.09.1953 року, в графі «мати» зазначено [PERSON] (а.с.3). Тобто заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч. 1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до\~п.\~1\~глави 5\~розділу ІІІ\~Правил державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Україні,\~затверджених Наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~18.10.2000\~року №\~52/5,\~підставою для\~державної реєстрації\~смерті є\~рішення суду\~про встановлення\~факту смерті\~особи в\~певний час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, свідоцтво про її смерть видане органом, який знаходиться на не контрольованій території України, тому є недійсним і не створює правових наслідків на території України. Заява про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 02 травня 2018 року у місті Зугрес Харцизького району Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана донькою померлої до суду за межами такої території України. Факт смерті знайшов підтвердження в судовому засіданні на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, пояснень заявниці. Встановлення факту смерті матері для заявниці має юридичне значення, потрібно їй для реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю її матері, державної реєстрації її смерті, звернення до органів Пенсійного фонду України, оформлення спадщини. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Враховуючи викладене, вимоги заявниці про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved