Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Заявниця звернулася з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON] правовстановлюючого документу- договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22.05.2004 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лукьяновою О.Б., В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона 22 травня 2004 року уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Лукьяновою О.Б., реєстрований номер 605 та 07.06.2004 року зареєстровано в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно. Вона є власником зазначеної квартири, зареєстрована та проживає в ній разом з сім`єю, але фактично позбавлена права розпоряджатися своїм майном, оскільки в договорі купівлі-продажу її прізвище на українській мові вказано « [PERSON] », тоді як за паспортом, який видано 20 липня 2005 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, переклад її прізвища з російської мови « [PERSON] » стало « [PERSON] », проте на час укладання угоди в паспорті переклад прізвища був « [PERSON] ». Зазначила, що причина неправильного написання її прізвища виникла в зв`язку з перекладом з російської на українську мову. Внаслідок такої помилки, виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами, що позбавляє можливості реалізувати своє право як власника. Вирішити це питання позасудовим шляхом вона не має можливості. В судове засідання заявниця подала заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа Харківська міська рада через канцелярію суду подала заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України. Ухвалою суду від 28.07.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2002 року на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. ( а. с. 10) 04.06.2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова внесений актовий запис про розірвання шлюбу № 310, після розірвання шлюбу присвоєні прізвища чоловіку [PERSON] , заявниці [PERSON] . ( а. с. 11) 22.05.2004 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Лукьяновою О.Б., реєстрований номер 605 та 07.06.2004 року зареєстровано в електронному Реєстрі права власності на нерухоме майно. В договорі купівлі-продажу прізвище заявниці вказано « [PERSON] ». ( а. с. 6) 20.07.2005 року [PERSON] , [INFO] виданий паспорт Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, серії [NUMBER] . ( а. с. 8), в якому прізвище заявниці вказано як « [PERSON] ». Заявниця має двох дітей, [PERSON] , 1975 року народження та [PERSON] , 1990 року народження. Прізвище дітей в свідоцтві про народження та паспорті громадянина України вказано як « [PERSON] ». ( а. с. 13-17) 02.03.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції складено актовий запис № 92 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . ( а. с. 12) Прізвище чоловіка та дружини вказано « [PERSON] ». Як зазначає заявниця, причина неправильного написання її прізвища у договорі купівлі-продажу від 22.05.2004 року виникла в зв`язку із неправильним перекладом з російської на українську мови в паспорті на час укладання угоди. Відповідно до ч. 1\~ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. \~ \~ \~ \~Внаслідок неправильного написання прізвища заявниці « [PERSON] » виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, заявниця позбавлена можливості вирішити питання в позасудовому порядку, оскільки виправити помилку в договорі купівлі-продажу неможливо. Крім того, правильність написання прізвища заявниці « [PERSON] » підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого [PERSON] , копією свідоцтва про шлюб, в якому правильно вказано прізвище « [PERSON] », копією картки платника податків. Викладені вище і встановлені судом обставини свідчать про те, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22.05.2004 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лукьяновою О.Б., належить [PERSON] . В п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що заінтересована особа визначається залежно від мети встановлення факту. Встановлення факту належності документу заявниці необхідно для того, щоб мати змогу розпоряджатися майном, яке належить їй на праві власності. На підставі\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року,

Outcome: approved