Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона з 2003 року мешкає в [ADDRESS] в домоволодінні, що належало її померлим батькам. Після смерті батька у 1997 році Ѕ частину домоволодіння успадкував її молодший брат [PERSON] , а іншу частину успадкувала її мати [PERSON] , яка за життя залишила заповіт на користь сина. Однак, після смерті матері у 2004 році брат після померлої матері спадщину не приймав, сам помер у 2019 році. Позивач являється єдиною спадкоємицею за законом, оскільки інша спадкоємиця, дружина брата - [PERSON] прийняла у спадщину квартиру у м. Суми, приймати у власність оформлену на брата Ѕ частку вищезазначеного домоволодіння відмовилась. Посилаючись на ці обставини, просила встановити факт її спільного проживання з матір`ю [PERSON] на час її смерті, визнати за нею право власності на домоволодіння за вищезазначеною адресою та земельну ділянку загальною площею 0,1894 га, в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві позов підтримав повністю, просив слухати справу без його участі. Представник Степанівської сільської ради Сумського району Сумської областірозгляду справи до суду не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, проти позову не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, , просила справу слухати без її участі, заперечень до позову не надала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Степанівка Сумського району Сумської області помер [PERSON] (а.с.6), батько позивача (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно. За життя батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було побудовано домоволодіння в [ADDRESS] . З технічного паспорту вбачається, що домоволодіння складається з жилого дому площею 71 кв.м. та нежилих будівель (кухня, сарай), погріб, огорожа)(а.с.12-16). З 2003 року позивач проживала з матір`ю [PERSON] однією сім`єю, що підтверджується довідкою Степанівської селищної ради Сумського району (а.с.23). Проживали в належному матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності будинку за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. Спадкоємцем після померлого [PERSON] були молодший брат позивача [PERSON] та дружина померлого [PERSON] , про що 22 червня 1998 року Сумською райдержнотконторою на їх ім`я були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з господарчими будівлями та Ѕ частину приватизованої земельної ділянки площею 0,14 га (а.с.7-10, 45,46). 05 грудня 2002 року на ім`я спадкоємців [PERSON] та [PERSON] Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області були видані Державні акти на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0,1894 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на Ѕ частку кожному, і яка перебуває у спільній сумісній приватній власності (а.с.17-20). [INFO] в смт. Степанівка Сумського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.21), мати позивача (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на належне померлій майно. 27 липня 1998 року мати позивача [PERSON] уклала заповіт на все належне їй майно на користь сина [PERSON] (а.с.11). Брат позивача [PERSON] спадщину по заповіту після смерті матері не приймав, документально її не оформлював. [INFO] в смт. Степанівка Сумського району Сумської області помер [PERSON] (а.с.22), брат позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно. Дружина померлого [PERSON] прийняла спадщину - квартиру [ADDRESS] . Приймати у власність 1/2 частину домоволодіння та земельної ділянки, належних чоловіку, відповідач відмовилася. Позивач є єдиною спадкоємицею після померлої матері [PERSON] за законом, спадщину прийняла шляхом спільного проживання з померлою, вступу в управління та володіння спадковим майном, обробляла земельну ділянку, доглядала за будинком та надвірними будівлями, продовжує користуватись ними до цього часу. Згідно довідки Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області № 645 від 30 жовтня 2019 року, [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2003 року по теперішні час (а.с.23). За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З ч. 1 ст. 1226 ЦК України вбачається, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно положень ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1273 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини, а ст. 1274 вказує, що спадкоємець має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом або на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Факт спільного проживання однією сім`єю позивача разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , підтверджується зібраними по справі доказами та не оспорюється сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved