Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якої просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON], державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] від 07 травня 2003 року, який був виданий Біляївського районною державною адміністрацією Одеської області на ім'я [PERSON]. У судове засіданні представник заявниці не з'явився але на адресу суду надіслав заяву в якій він наполягав на задоволені заявлених вимог та просив розглядати справу без його участі. Представник зацікавленої особи Біляївської районної державної адміністрації Одеської області - у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якої просить розглядати справу у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав: На підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 854/2002 від 27 листопада 2002 року, [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 11,8552 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Кагарлицької сільської ради, Біляївського району Одеської області, поле [NUMBER], ділянка № [NUMBER], № [NUMBER], що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 07 травня 2003 року. З метою отримання кадастрового номера вказаної земельної ділянки, [PERSON]. звернулась до Управління Держкадастру у Біляївському районі Одеської області де отримала акт прийомки- передачі межових знаків на зберігання від 19 грудня 2016 року та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.01.2017 року. З приводу реєстрації кадастрового номера, [PERSON] звернулась до реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, але їй повідомили, що реєстрація кадастрового номера не може бути проведена оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка, а саме в графі (прізвище, ім'я, по батькові) ім'я українською мовою записано як «[PERSON] » а не «[PERSON] ». Той факт, що ім'я заявниці « [PERSON] » а не « [PERSON] » підтверджується: - паспортом серія [NUMBER] виданий 4 лютого 2002 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області; - ідентифікаційним номером [NUMBER] виданим Біляївською державною податковою інспекцією; - свідоцтвом про право на спадщину за законом серія [NUMBER], виданий 19 січня 2000 року Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області. Таким чином, судом встановлена наявність неточності у написанні імені заявниці в тексті спірного державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] від 07 травня 2003 року , замість вірного «[PERSON]», невірно написане «[PERSON]», та факт належності правоустоновчого документу. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В Постанові Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами в п. 12 указано, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документу.

Outcome: approved