overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленої заяви посилається на те, що остання є її дочкою, є інвалідом 2 групи, хворіє на психічну хворобу та перебуває на обліку у КЗ ЛОКПД у м. Львові. Заявниця постійно надає своїй дочці, [PERSON] , допомогу та догляд, тобто здійснює фактичне опікунство над нею. Бажає і далі її доглядати. Представник заявника та органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації в судовому засіданні просили задовольнити заяву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №264 від 12.06.2020 року [PERSON] , [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими порушеннями. За своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявниця постійно надає своїй дочці, [PERSON] , допомогу та догляд, тобто здійснює фактичне опікунство над нею. Бажає і далі її доглядати. На підставі вимог ст.39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Тому суд вважає необхідним заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, обґрунтовуючи її такими обставинами. 26 травня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Шлюб був зареєстрований у відділі РАЦС Дружківського міського управління юстиції Донецької області, про що має місце актовмий запис за №115. Від шлюбу вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 13 лютого 2011 року шлюб між ними розірваний рішенням Дружківського міського суду. Після розірвання шлюбу її колишній чоловік продовжував проживати в одному будинку з нею по [ADDRESS]. Він працював за межами України, і на два-три тижні приїздив до доньки. В серпні місяці 2013 року [PERSON] заявив їй, що знов вирішив повернутися працювати до Росії і виїхав з міста. З цього часу вона не має відомостей про місце перебування [PERSON] Визнання його безвісно відсутнім необхідно їй для оформлення пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні заявниця [PERSON] наполягає на своїй заяві. Вона додатково пояснила, що [PERSON] останній раз в січні місяці 2014 року вітав доньку з днем народження. Він знаходиться в Росії, на її телефонні дзвінки не відповідає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона хоче визнати його безвісно відсутнім, щоб отримувати допомогу на доньку. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви, оскільки вважає, що в судове засідання не надано достатньо доказів, щоб визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Суд, вислухавши заявницю, представника зацікавленої особи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно зі ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні встановлено, що згідно з даними Дружківського МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON], 1983 року народження, зареєстрованим в місті Дружківці Донецької області, не значиться. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у 2014 році звертався до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкування з дитиною. В судовому засіданні встановлено, що при розгляді Дружківським міським судом цивільної справи 2/229/153/2014 20 лютого 2014 року за його позовом, позивач [PERSON] брав участь у судовому засіданні і поясняв, що він проживає в місті Севастополі АРК, де і зареєстрований. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судовому засіданні заявник не надала суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, на які вона посилається, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. В обгрунтування своєї заяви зазначила, що [INFO] у неї народилася донька [PERSON] , яка має тяжку розумову відсталість, мікроцефалію. У зв`язку із хронічним, стійким, психічним розладом донька не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, постійно себе травмує, не може себе обслуговувати, потребує стороннього догляду. Просила визнати доньку [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном над недієздатною [PERSON] . Ухвалою від 12.08.2021 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявниця, її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Заявниця додала, що має можливість добре дбати про доньку, здатна створити їй належні умови для лікування та догляду. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши заявницю, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню, з таких підстав. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою заявниці. Положеннями ч. 1 ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 02.09.2021 № 389, [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості (в ступеню різко вираженої імбецильності, згідно МКХ-9) з порушенням поведінки, внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку органу опіки та піклування Михайлівської сільської ради від 11.10.2021 № 190, опікунська рада вважає доцільним призначення [PERSON] опікуном її матір [PERSON] . Відповідно положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Заявниця \~звернулася \~до суду із заявою про визнання свого брата [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. [PERSON] є інвалідом першої групи А, періодично перебуває на лікуванні у різних психіатричних закладах. Захворювання [PERSON], призводять до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду так і постійної сторонньої допомоги і контролю. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може \~визнати \~недієздатною фізичну особу, якщо вона \~внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно зі свідоцтвами про народження серії ЯГ №624535 від 29 грудня 1949 року та серії ЯЛ №528417 від 04 грудня 1955 року [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Факт зміни прізвища заявниці з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ №274021 від 28 червня 1971 року. Як вбачається з \~витягу з акта огляду \~\~МСЕК серії №225888 від 07 жовтня 2011 року [PERSON] є інвалідом І \~групи з дитинства. Актами обстеження побутово-житлових умов проживання та матеріально-побутових умов підтверджується, що [PERSON] проживає разом із сестрою [PERSON] за адресою с.Маціорськ, вул.Суворова,10 Новоушицького району Хмельницької області в її будинку. [PERSON] потребує сторонньої допомоги та догляду. [PERSON] селищної ради №627,\~628, 630 від 14 квітня 2016 року підтверджується, що [PERSON] проживає разом з сестрою [PERSON] в одному погосподарському номері та входить до складу її сімї. Згідно з рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради за №120 від 31 березня 2016 року затверджено подання опікунської ради щодо призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №312\~від 26 травня 2016\~року, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді глибокої розумової відсталості, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]\~недієздатним. Відповідно до\~ \~ч.1 ст.60 ЦК України\~ \~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що опікунські обов'язки щодо [PERSON] виконує заявниця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання свого дядька [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. [PERSON] є інвалідом першої групи дитинства довічно, потребує стороннього догляду. Захворювання [PERSON], призводять до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. У судовому засіданні заявник та його представник доводи заяви підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Новоушицької селищної ради проти задоволення заяви не заперечив. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти заяви не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, перевіривши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати недієздатною фізичну особу, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії №225841 від 06 жовтня 2011 року [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства. Відповідно до висновку ЛКК у [PERSON] важка розумова відсталість. Довідкою Новоушицької селищної ради №485 від 06 травня 2016 року підтверджується, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS]. Відповідно до рішення Новоушицької селищної ради №119 від 31 березня 2016 року затверджено подання опікунської ради щодо призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Згідно із поданням затвердженим рішенням виконавчого комітету Новоушицької селищної ради VІІ скликання від 31 березня 2016 року №119 рекомендовано затвердити [PERSON] опікуном над [PERSON] Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №403 від 04 липня 2016 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді важкої розумової відсталості, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що опікунські обов'язки щодо [PERSON] виконує заявник.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання своєї рідної сестри [PERSON], [INFO] недієздатною. В заяві посилається на те, що її сестра не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, самостійно себе не обслуговує, потребує постійного нагляду та турботи, є інвалідом з дитинства. [PERSON] перебуває на обліку та неодноразово лікувалася в диспансерному відділенні Чернівецької обласної психіатричної лікарні. В неї є постійні приступи епілепсії. Вона не розмовляє. Хворіє на розумову відсталість. Сестра потребує встановлення над нею опіки з метою виконання в її інтересах цивільних прав та обов*язків. В зв′язку з цим необхідно визнати її недієздатною. В судовому засіданні заявниця вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради не заперечувала щодо задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що [PERSON], [INFO], виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, потребує постійного нагляду та турботи, є інвалідом з дитинства першої групи, перебуває на обліку в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні, де неодноразово проходила лікування. Актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №201 встановлено, що [PERSON] на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі важкої розумової відсталості, обумовленої органічним ураженням ЦНС з рідкими судомними нападами, про що свідчать дані анамнезу та за своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання сина - [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. [PERSON] є інвалідом другої групи, періодично перебуває на лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні. Захворювання [PERSON], призводять до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечив. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати недієздатною фізичну особу, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається з витягу з акта огляду МСЕК серії АВ №0348894 від 03 липня 2014 року [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 89 від 13 лютого 2015 року, [PERSON] страждає хронічно - протікаючим душевним захворюванням у формі «Параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу зі стабільним дефектом», не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що опікунські обов'язки щодо [PERSON] виконує заявниця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, вказавши, що 23.02.2013 року вона розірвала шлюб з [PERSON], який в квітні 2012 року виїхав за межі України, створив нову сімю. З того часу [PERSON] не телефонує, не повідомляє про себе нічого, де його місце проживання невідомо, звязок з ним втрачено. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У судовому засіданні встановлено, що у квітні 2012 року [PERSON] виїхав за межі України, створив нову сімю. З того часу [PERSON] не телефонує, не повідомляє про себе нічого, де його місце проживання невідомо, звязок з ним втрачено. Ці обставини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], пояснивши, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, речей його там немає, ніяких відомостей про себе не повідомляє. В матеріалах справи містяться 2 акти складені представниками центру обслуговування від 15.02.2016 року та від 19.01.2015 року, в яких зафіксовано, що [PERSON] з травня 2012 року не проживає в [INFO], опитані мешканці квартир 29 та 21 цього будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, посилаючись\~на те, що з 1985 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] та проживали разом в домоволодінні по вул. Калинівська, № 10 в с. Топорівці Новоселицького району. В 2002 році [PERSON] виїхав на заробітки за кордон до Великобританії. У перші три роки його перебування за кордоном він спілкувався з нею та донькою по телефону, а з 2005 року їх спілкування припинилося. З того часу вона жодних відомостей про нього немає, а тому вона вимушена була звернутися до суду для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки це потрібно їй для оформлення розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник заявниці підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] заяву визнала та пояснила, що вона є донькою [PERSON], який виїхав на заробітки за кордон та з 2005 року пропав. Представник заінтересованої особи Топорівської сільської ради Новоселицького району в судовому засіданні не зявився, надавши суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заявлених вимог та просив справу розглянути у його відсутності.. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами про те, що в 2005 році вони втратили зв'язок із їх братом [PERSON], який виїхав на заробітки до Великобританії. Суд\~вислухавши пояснення представника заявниці та заінтересованої особи, дослідивши матеріали\~справи\~приходить до висновку, що заява підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено, що\~заявниця [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про їх одруження серії І-МИ № 372740 від 12 жовтня 1985 року. [PERSON] зареєстрований [INFO], але фактично там не проживає з 2002 року, у звязку з виїздом за кордон, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району № 326 від 03 листопада 2015 року. З досліджених судом доказів вбачається, що в 2002 році [PERSON] виїхав на заробітки за кордон до Великобританії. У перші роки його перебування за кордоном, він по телефону спілкувався з своєю сімю. Однак, з 2005 року їх спілкування припинилося та з того часу жодних відомостей про нього немає, місце його перебування не відомо. Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати безвісно відсутнім, оскільки протягом одного року в місці його постійного проживання в [INFO] немає відомостей про місце його перебування, що підтверджується дослідженими судом доказами. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею, заінтересованою особою та підтверджених документами. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна над своїм сином [PERSON], оскільки він з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання: ДЦП, спастична диплегія, кінцева хронічна резидуальна стадія. Епісиндром в анамнезі. З народження знаходиться на Д обліку з приводу ДЦП. У зв»язку з цим він неодноразово лікувався у різних психіатричних закладах, однак стан його здоров»я з часом тільки погіршувався, з 04 серпня 2014 року його було визнано інвалідом першої групи А з дитинства, без терміново. Висновком медикосоціальної експертизи визначено, що він потребує постійного стороннього догляду. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, представники зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, серії І-КЕ № 312945. Згідно акту № 205 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.04.2015 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді помірної розумової відсталості. Ступінь недоумства в [PERSON] є таким, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у\~\~разі\~\~визнання її\~\~недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Підстав, передбачених ст.64 ЦК України, які б перешкоджали призначенню заявника опікуном над недієздатним, не встановлено.

Outcome: approved