Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з даною заявою, та зазначає, що її дівоче прізвище було написано у паспорті з помилкою, замість [PERSON] записано [PERSON], та колі їй оформляли свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 29.12.2098 року то згідно прізвища вказаного у паспорті помилково вписали [PERSON]. 01.12.2017 року вона змінила паспорт на пластиковий ID - card в якому було правильно записано прізвище - [PERSON]. В серпні 2018 року вона звернулась до ЦНАП м. Маріуполя для виправлення у реєстрі помилки у написанні прізвища у правовстановлюючим документі, але їй було відмовлено, так як документ їй не належить, тому що різни прізвища вказані в паспорті та свідоцтві. У зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 29.12.2008 року, згідно якого їй на праві спільної часткової власності належить 1/5 частина житлової квартири [ADDRESS]. Заявниця та її представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяву прохання про розгляд справи за їх відсутності. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, залишивши вирішення заяви на розсуд суду. [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що не є перешкоду для подальшого розгляду заяви у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії ID паспорту громадянина України, виданого 01.12.2017 року, [INFO] року народилась [PERSON]. 29.12.2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], згідно якого останній на праві спільної часткової власності кожному належить 1/5 частина житлової квартири [ADDRESS]. Як вбачається з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК країни суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім?я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім?ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 29.12.2008 року, згідно якого [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/5 частина житлової квартири [ADDRESS] належить заявниці, тож вимоги заявниці обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки доводи її заяви об'єктивно підтверджуються дослідженими судом документами, а встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати свої законні права щодо призначення пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved