Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

\~\~ Заявниця звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав\~\~відносно [PERSON] строком на шість місяців та покласти на нього обов`язки вказані у заяві, а саме заборонити: [PERSON] перебувати в місці спільного з нею проживання за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги заяви підтримали та просили задовольнити, мотивуючи їх тим, що [PERSON] систематично вчиняв відносно неї насильство: на грунті зловживання алкогольними напоями, висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував їй завданням тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявниця боїться користуватися спільним житлом та проживає разом з онуком у знайомих (за адресою [ADDRESS] )., при цьому через погрози боялася звертатися до правоохоронних органів. Свідок [PERSON] (син заявника та заінтересованої особи) в судовому засіданні пояснив, що батько на грунті вживання алкоголю, систематично вчиняє сварки в сім`ї, вчиняє насильство відносно дружини (матері свідка). В зв`язку з чим вони змушені проживати у знайомих. Останній раз, коли він був у квартирі за адресою: [ADDRESS] , звернув увагу на відсутність в квартирі нагрівальної батареї. Вказав, що у разі проживання в подальшому батька разом з ними, останній може заподіяти шкоду, матері, йому та дитині. Систематичне здійснення відносно заявниці домашнього насильства підтверджується Постановою в справі про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2021 року, згідно з якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за повторне протягом року здійснення домашнього насильства відносно заявниці. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] факт фізичного та психологічного насильства відносно [PERSON] не заперечував, але вказав, що на цей час у нього відсутнє житло для його подальшого проживання крім житла за місцем реєстрації. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, показання свідка суд приходить до переконання про задоволення заяви про видачу обмежувального припису.\~\~ Статтею 350-2 ЦПК України\~передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч.1.\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти) (ч.2\~ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 2 ч.1\~ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3\~ст. 26 цього Закону\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст.1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч.1\~ст.350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Таким чином, зважаючи на наведені правила\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. За змістом\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Положеннями\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як вбачається з матеріалів справи донька заявниці звернулася до Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області з повідомленням про вчинення [PERSON] сімейної сварки відносно до [PERSON] . В ході розгляду даного повідомлення підтвердився факт домашнього насильства, про що складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і разом з матеріалами справи протокол направлений до Новгород-Сіверського районного суду (а.с. 9). 16 квітня 2021 року о 18:10 за адресою [ADDRESS] , перебуваючи в нетверезому вигляді [PERSON] вчинив повторно протягом року відносно своєї дружини [PERSON] насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю [PERSON] , про що складено протокол серії ГР № 102732 про адміністративне правопорушення та терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 088387 від 16 квітня 2021 року. В результаті чого Постановою від 23 квітня 2021 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин (а.с. 5). Вироком від 19 липня 2016 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 345 КК України та призначено йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин (а.с. 6, 7). Як зазначено в мотивувальній частині вироку 24 квітня 2016 року [PERSON] вчинив сімейну сварку. В результаті чого старший інспектор Новгород-Сіверського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Хавлук С.М., з метою припинення протиправних дій та складання протоколу про адміністративне правопорушення разом зі слідчо-оперативною групою прибув до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Долучені письмові докази по справі, надані пояснення у судовому засіданні свідчать про наявність конфліктних взаємовідносини між сторонами, які можуть розцінюватись судом як домашнє насильство. З огляду на наявні у справі письмові докази, покази свідка [PERSON] суд вважає, що заявницею в процесі розгляду справи доведено вчинення відносно неї психологічного та фізичного насильства та існування загрози вчинення [PERSON] протиправних дій у майбутньому. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви про видачу обмежувального припису підлягають задоволенню. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Згідно з ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved