Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою, згідно якої просить суд встановити факт смерті особи, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] м. Кіровську Луганської області, помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, однак він помер на території, що є тимчасово окупованою та свідоцтво про смерть було видано органом, який на підконтрольній території України не визнається. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Оскільки місцем проживання та настання смерті померлого є непідконтрольна територія - місто Кіровськ Луганської області, тому дружина померлого не має підстав звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Внаслідок вищевикладених обставин, отримання свідоцтва про смерть в органі РАЦС Міністерства юстиції України та оформлення документів є неможливим, тому заявниця була вимушена звернутися до суду. У судове засідання заявниця не з`явилася. Її представник по довіреності [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - начальник Куп`янського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Григорова О.В. до суду надала заяву за вихідним № 1822/15.8-04-01 від 03.12.2019 року про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала, покладалася на рішення суду. Враховуючи заяви учасників процесу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровська Луганської області, громадянина України, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області серії [NUMBER] 25.01.2007 року та копією рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2019 року про встановлення факту родинних відносин, а також копіями паспортів громадян України на ім`я [PERSON] та [PERSON] і довідками про присвоєння ідентифікаційних номерів від 22.07.2002 року і від 21.05.2012 року (а.с. 8-9,11,16-17). Чоловік заявниці [PERSON] помер [INFO] в м. Кіровську Луганської області, про що 20.03.2018 року Відділом записів актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції був зроблений відповідний запис акту про смерть за № 108, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого невизнаним на території України органом, який незаконно здійснює свої повноваження на тимчасово окупованій території України (а.с.5). Згідно копії довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 65, видається для захоронення) від 16.03.2018 року, виданої ДУ «Кіровська центральна міська багатопрофільна лікарня», та Лікарським свідоцтвом про смерть за № 65, виданої тією ж датою та медичним закладом, [PERSON] помер [INFO] в м. Кіровську Луганської області, причиною смерті стала: Хронічна легенево-серцева недостатність, хронічне обструктивне захворювання легенів (а.с.6,7). Відповідно до ксерокопії паспорту заявниці - громадянина України серії [NUMBER] , виданого Кіровським МВ УМВС України в Луганській області 13.01.1999 року, - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки від 05.08.2019 року № 6338-5000170207 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявниця має фактичне місце проживання/перебування за наступною адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справ про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Встановлення факту смерті необхідне заявниця для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та в подальшому реалізацію своїх спадкових прав. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року № 1351-VIII, що набрала чинності 22.05.2016 року, у Луганській області місто Кіровськ перейменовано на місто Голубівка. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Кіровськ (на даний час - м. Голубівка) Луганської області, де помер чоловік заявниці, відноситься до території, де діяльність держаних органів влади України, у тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану, припинена та фактично не здійснюються. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими», Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 року та Постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» визнані тимчасово окупованими окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст.4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2,3,4 ст. 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За вимогами ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, що дасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Відповідно ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved