Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу та факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що 23.12.2016 року вона та [PERSON] уклали шлюб, про що відділом РАЦС Гагарінського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя зроблено актовий запис №1136 від 23.12.2016 року, після укладення шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини - [PERSON]. Однак вказаний документ було видано на окупованій території АР Крим, тому він вважається не дійсним на території України. [INFO] у пологовому відділенні Республіканської клінічної лікарні ім. Семашко м.Сімферополя, АР Крим вона народила дитину - хлопчика. [INFO] ДБУОЗ РК Республіканської клінічної лікарні ім. Семашко м.Сімферополя їй було видано медичне свідоцтво про народження. Просить суд встановити факт укладення шлюбу між [PERSON], громадянкою України, [INFO], місце народження м. Севастополь, Крим та [PERSON], громадянином України [INFO], місце народження м. Севастополь, Крим - 23.12.2016 року, про що відділом РАЦС Гагарінського району м. Севастополя управлінням РАЦС м. Севастополя зроблено актовий запис №1136 від 23.12.2016 року, після укладення шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Зобов'язати Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області поновити актовий запис про шлюб та видати свідоцтво про шлюб встановленого зразка. Встановити факт народження дитини - [PERSON], дата народження [INFO], місце народження - м.Сімферополь, АР Крим. Мати - [PERSON], громадянка України, [INFO], батько - [PERSON], громадянин України, [INFO], на підставі встановленого факту укладення шлюбу 23.12.2016 року. В судове засідання заявниця не з'явилася, в своїй заяві просила справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2016 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] в м.Севастополі після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловіка [PERSON], дружини - [PERSON] Відповідно до медичного свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіканської клінічної лікарні ім. Семашко м.Сімферополя, [INFO] народилася дитина - хлопчик, мати - [PERSON], [INFO], місце проживання (реєстрації) [ADDRESS] Крим. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно відмісця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilas?uаnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ в порядку статті 257-1 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що заявниця є дружиною [PERSON], з 23.12.2016 року. Від шлюбу у них народився син [INFO] у ДБУОЗ РК Республіканської клінічної лікарні ім. Семашко м.Сімферополя. Заявниця [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоров'я, що створений за законодавством України документ встановленої форми про народження дитини - [PERSON] та на його підставі зареєструвати народження дитини, оскільки вказаний документ був виданий органом РАЦС на окупованій території АР Крим. Крім того, реєстрація шлюбу між нею та чоловіком також була здійснена на окупованій території АР Крим, в зв'язку з чим вони не можуть отримати свідоцтва про укладення шлюбу та народження дитини на території України. Встановлення даних фактів, що мають юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації укладення шлюбу та народження дитини, а також в подальшому отримання свідоцтв про реєстрацію шлюбу та народження дитини на території України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] в частині про встановлення факту реєстрації шлюбу між нею та [PERSON], поновлення актового запису та факт народження їх сина [PERSON], [INFO] у судовому порядку, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану. Разом з тим, вимога заявниці зобов'язати Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Херсонській області видати свідоцтво про реєстрацію шлюбу задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про встановлення факту реєстрації шлюбу саме по собі є підставою для вчинення вказаних дій. На підставі викладеного,

Outcome: partial