Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, у якій вказує, що її племінник [PERSON], 16.05.1966р.н., страждає психічним захворюванням. Так як в силу свого захворювання [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і керувати ними заявниця просить ухвалити рішення про визнання [PERSON] недієздатним та призначити заявника опікуном. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та пояснила суду, що після смерті її сестри племінник заявника, який не розуміє значення своїх дій й не може керувати ними, залишився без догляду. Так як інші родичі колишнього чоловіка її сестри, які понад 30 років не цікавились племінником заявника, а після смерті її сестри забрали [PERSON], та певний час утримували його в невідомому їй місці, мають корисну зацікавленість, і тому просила призначити саме її опікуном. Представник [PERSON] [PERSON] Г.В. заперечував проти призначення заявника опікуном [PERSON], вказавши, що має особисте бажання як двоюрідний брат бути його опікуном, вказавши, що з дитинства підтримує звязок з двоюрідним братом та має таку можливість. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування Суворівської райадміністрації Одеської міської ради вважала заяву обґрунтованою та просила її задовольнити й призначити заявника опікуном, посилаючись на те, що відповідне рішення звернутися до суду з поданням про призначення заявника опікуном [PERSON] було прийнято на засіданні органу опіки та піклування з урахуванням всіх обставин справи. Представник Прокуратури Суворовського району м.Одеси вважала заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом визнання особи недієздатною та призначення опікуном саме заявника. Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню наступних підстав. На підставі статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною ст. 60 ЦК України. За ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно опіку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є інвалідом другої групи, страждає хронічним стійким психічним розладом, згідно з висновком комісійної амбулаторної судово психіатричної експертизи не може розуміти значення своїх дій, керувати ними (висновок експертизи № 379 від 08.07.2015 року). Орган опіки та піклування звернувся до суду з поданням про призначення заявника опікуном над недієздатною особою. [PERSON] з обов'язками опікуна ознайомлена, виявила бажання здійснювати ці обовязки та зобов'язалась виконувати їх в повному обсязі, дбати про захист цивільних прав та інтересів недієздатної особи, медичних протипоказань не має, житлом забезпечена. У відповідності зі статтями 55, 56, 58 ЦК України опіка встановлюється судом за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними і тому суд вважає за необхідне визнати його недієздатним, встановити опіку над ним та призначити опікуном недієздатної особи [PERSON], [INFO] Судом не приймаються до уваги посилання представника [PERSON] [PERSON] Г.В. про оскарження відмови Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради щодо звернення з поданням про призначення саме його опікуном, так як дії органу опіки та піклування щодо винесення подання про призначення опікуном [PERSON] оскаржені не були, суд зобовязаний розглянути вказане подання та судом встановлено, що його задоволення здійснюється з метою забезпечення прав та інтересів недієздатної особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved