Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Заявниця через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене Бахчисарайською державною нотаріальною конторою Автономної Республіки Крим від 22 грудня 2000 року АВО № 503605, спадкова справа № 33/1999 року, належить [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] . В обґрунтування своєї заяви вказує, що [INFO] помер чоловік заявниці, [PERSON] . На даний час заявниця, дружина померлого [PERSON] , бажає оформити спадкове майно, однак не може цього зробити в нотаріальному порядку, тому що в свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 грудня 2000 року АВО № 503605, спадкова справа № 33/1999 року, яке посвідчено державним нотаріусом Бахчисарайської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим, було допущено помилку. Так, в свідоцтві про право на спадщину прізвище її чоловіка, спадкоємця після матері, вказано [PERSON] , а у свідоцтві про його смерть [PERSON] . Тобто при посвідчені свідоцтва про право на спадщину за законом було допущено помилку в написанні прізвища її чоловіка. Вказана граматична помилка в свідоцтві про право на спадщину за законом унеможливлює підтвердження належності правовстановлюючого документа. При цьому зміни в свідоцтво про право на спадщину за законом внести не можливо. Заявниця в судове засідання не з`явилась, її представник подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 12.07.2018 року, яке видане виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис № 25. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] від 20.09.1975 року, заявниця [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] .. У свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 грудня 2000 року АВО № 503605, спадкова справа № 33/1999 року, яке посвідчено державним нотаріусом Бахчисарайської державної нотаріальної контори Автономної Республіки Крим, зазначено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Спадковим майном є Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, у зазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом допущено помилку, а саме прізвище спадкоємця, чоловіка заявниці, вказано [PERSON] , а у свідоцтві про його смерть [PERSON] . Вказана граматична помилка в свідоцтві про право на спадщину за законом унеможливлює підтвердження належності правовстановлюючого документа. При цьому зміни в свідоцтво про право на спадщину за законом внести не можливо. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 грудня 2000 року АВО № 503605, та вказане прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2018 року, належить одній й тій самій особі - [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право на спадщину за законом від 22 грудня 2000 року АВО № 503605, допущено помилку у написанні прізвища, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу для заявника має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості оформити спадщину, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7\~ст. 294 ЦПК України,\~\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved