Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з цією заявою і вказала, що вона народилася [INFO] в [ADDRESS] Криничанського району Дніпропетровської області. 27 квітня 1974 року вона уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », після чого переїхала проживати у м. Кам`янське. В 2014 році повернулась проживати до своєї матері [PERSON] в [ADDRESS] оскільки мати почала хворіти. Заявниця вказує, що за весь час проживання вона вела разом з матір`ю спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. З часом [PERSON] почала сильно хворіти та заявниця була змушена здійснювати за нею догляд. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2015 року виконавчим комітетом Дружбівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, однак заявниця не має можливості її отримати, оскільки згідно постанови державного нотаріуса Криничанської районної державної адміністрації, заявниця пропустила встановлений законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини та на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем. Тому заявниця звернулась до суду з проханням встановити факт спільного її проживання однією сім`єю з померлою [INFO] [PERSON] на час відкриття спадщини. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, про день слухання справи сповіщені, повідомили суду просьбу розглянути справу за їх відсутності. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги заявниці задоволеними бути не можуть з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 2014 року заявниця проживала разом з [PERSON] , яка доводилась їй матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 вересня 1953 року Водянським сільським відділом РАЦС с. Сухий Хутір. Факт зміни прізвища позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 27 квітня 1974 року Преображенською сільською радою Криничанського району Дніпропетровської області. Як вбачається зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Судом встановлено, що метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини являється можливість оформлення заявником спадщини як спадкоємцем за законом четвертої черги. Проте заявниця є дочкою померлої [PERSON] , тобто є спадкоємцем першої черги, як те передбачає ст. 1261 ЦК України. А згідно ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст. 1259 ЦК України в зв`язку із зміною черговості одержання права на спадкування. Відомостей щодо відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст. 1259 ЦК України в зв`язку із зміною черговості одержання права на спадкування в судовому засіданні не встановлено. Більш того, заявниця зверталась до нотаріальної контори з питання отримання спадщини, але отримала відмову в зв`язку з пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином заявниця як спадкоємець першої черги по закону не може бути спадкоємцем четвертої черги по закону одночасно. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину закон не ставить питання про визнання таким що прийняв спадщину спадкоємця, який спільно проживав із спадкодавцем однією сім`єю, факт чого просить встановити заявниця. Тобто вказаний в даному разі для заявниця не має юридичного значення, оскільки не встановлює, не змінює і не скасовує ніяких правовідносин заявниці і наслідок чого не може бути встановлений судом в порядку ст. 315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed