Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Заявниця звернулась в суд з вказаною заявою в якій зазначила, що 28.03.1998 року уклала шлюб з [PERSON], з яким проживала з дня укладення шлюбу і була зареєстрована за адресою в [INFO]. 26.06.1998р. у подружжя народилась донька [PERSON]. З 1999р. [PERSON] виїхав на роботу за кордон і повернувся на територію України лише в 2002р. В 2010р. шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано, а [PERSON] виїхав в Російську Федерацію, після чого по місцю проживання не зявлявся, жодних відомостей щодо нього у заявника немає, місце знаходження його не відомо. А тому заявниця просить суд оголосити [PERSON] [INFO], зареєстрованого за адресою : [INFO] померлим. В судовому засіданні представник заявниці повністю підтримав свої вимоги, викладені у заяві, просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи покладалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши таким чином обставини справи та відповідні їм правовідносини суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є колишнім чоловіком заявниці. До 2010 року (окрім період з 1998 по 2002) проживав в [INFO], а заявник зазначає, що після розірвання шлюбу у 2010 році [PERSON] виїхав до Російської Федерації, після чого за адресою своєї реєстрації більше не повернувся, інших відомостей про його місце знаходження у заявниці не було. Згідно до змісту висновку №3974 від 16.05.2014р. Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області та матеріалів ЖЄО-5665 від 28.04.2014р. вбачається, що в квартирі за адресою : м. Івано-Франківськ, вул. С.Бандери, 12/19 зареєстровані заявник - [PERSON], а також [PERSON], син заявниці [PERSON], дочка заявниці та [PERSON] - [PERSON] З 1998р. [PERSON] виїхав на роботу за кордон і жодного разу не повертався, з 2000р. [PERSON] виїхав та з того часу зв'язок із ним втрачено. [PERSON] (син заявниці) проживає з бабусею і вони не мають змоги сплачувати за [PERSON] комунальні послуги, на його розшуку не наполягає. При цьому, згідно до відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби України (Головного центру обробки спеціальної інформації) №0.64-5241/0/15-15 від 14.04.2015р. вказано, що відомостей про перетинання кордону громадянином України [PERSON] [INFO] в базі даних не виявлено, а такі відомості в базі зберігаються протягом пяти років. В своїй заяві заявник вказує, що оголошення померлим [PERSON] необхідно їй для оформлення спадщини на частину квартири в м. Івано-Франківськ, вул. С.Бандери, 12/19, співвласником якої [PERSON] є разом з заявником, її сином та спільною дочкою, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.8). Також заявник вказала, що про смерть внаслідок зловживання спиртними напоями [PERSON] на території Російської Федерації їй стало відомо зі слів знайомих, при цьому не вказала їх даних, клопотань про саме їх допит не заявляла. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст. 249 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 46 ЦК фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у звґязку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Щодо вимог заяви, то суд, враховуючи, правила ч.3\~ст.46 ЦК України, та оцінюючи обставини, на які послалася заявниця, виходить з того, що відповідно до ч.1\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Заявник в заяві вказує, що в 2010р. шлюб між нею та [PERSON] був розірваний і в тому ж році він виїхав за кордон до Російської Федерації, а надалі зі слів знайомих в Російській Федерації почав зловживати спиртними напоями та помер. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НМ за №044366, копія якого долучена до матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 18.08.2010р., а з відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби України за №0.64-5241/0/15-15 від 14.04.2015р. випливає, що відомостей про перетин кордону [PERSON] в базі даних не виявлено. Оголошення особи померлою провадиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, які дають підставу суду припускати смерть такої особи. Відтак, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, виходячи із системного тлумачення норм чинного законодавства, які регулюють дані правовідносин у контексті зясованих судом обставин справи, суд вважає, що заявниця не надала суду належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що [PERSON], можливо оголосити померлим, а інші матеріали справи таких доказів не містять, а тому не доведені обставини, що дають підставу суду припускати смерть цієї особи, або обставини, що загрожували смертю цій фізичній особі, в результаті суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] померлим. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed