Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Заявниця звернулись до Мелітопольського міськрайонного суду зацікавлена особа Мелітопольський міський відділ управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту родинних відносин про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що заявниця народилась 21.10.1928 року у м. Уссурійськ Приморського Краю Російської Федерації, її батьками є: батьком - [PERSON], за національністю німець, матірю [PERSON], за національністю росіянка. Після смерті батька заявниці [PERSON], її мати [PERSON] одружилась та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. У 30-40 роках з урахуванням того, що її родина підверглась репресіям, з метою уникнення переслідувань, заявниця також змінили прізвище та по-батькові, а також дату народження. У 1996 році померла мати заявниці [PERSON], на момент смерті мати проживала разом з заявницею та знаходилась на повному її утриманні. Після смерті матері заявниця зясувала, що документи які б свідчили про те що її батьками є [PERSON], за національністю німець, та [PERSON], за національністю росіянка, не збереглися. Після звернення до компетентних органів Російської Федерації вона отримала документи які підтверджують факт родинних відносин між нею та [PERSON] за національністю німець, та [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин їй необхідно для обєднання з родичами з Австрії та Німеччини. У судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву і просив суд її задовольнити. Представник третьої особи Мелітопольського міськвідділу УДМС в Запорізькій області у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про відмову участі слухання справи так як вимоги заявниці жодним чином не стосуються компетенції міграційної служби. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON], за національністю німець, та [PERSON], за національність росіянка є батьком та матірю позивачки. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, допитавши свідків, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому заявниця народилась 21.10.1928 року у м. Уссурійськ Приморського Краю Російської Федерації, її батьками є: батьком - [PERSON], за національністю німець, матірю [PERSON], за національністю росіянка. (а.с.8) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії ГЩ № 189194 виданого 25.01.1957 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 19.06.1934 року, актовий запис № 342, Після реєстрації шлюбу [PERSON] обрала прізвище чолові [PERSON]. (а.с. 7) Відповідно до доданих до матеріалів справи документів вбачається, що дійсно [PERSON], на національністю німець, та [PERSON] за національністю росіянка є батьками заявниці [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для оформлення права на пенсію у звязку з із втратою годувальника. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню, так як факти викладені у заяві знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Outcome: approved