Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], 01.12.2005 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано, на підставі рішення суду від 23.03.2011 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей, але починаючи з 2014 року [PERSON] за місцем реєстрації [ADDRESS] не проживає, жодних відомостей про його місце перебування немає. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2015 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім, починаючи з червня 2014 року і по даний час немає відомостей про місце перебування [PERSON] Заявниця просила суд оголосити [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], померлим. В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, про час розгляду заяви були повідомлені, до суду надіслано клопотання щодо розгляду даної справи без участі представників управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківського міськрайонного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2000 року до 01.12.2005 року, від якого мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про шлюб, про розірвання шлюбу та про народження дітей. З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено рішення по справі № 357/12639/15-ц 2-о/357/261/15 за заявою [PERSON] матері [PERSON] про визнання його безвісно відсутнім, що слідує з копії цього рішення. Під час розгляду вказаної справи в 2015 році судом було встановлено, що у червні 2014 року [PERSON] пішов з дому і зник, жодні відомості про місце його перебування відсутні. Свідки [PERSON] мати [PERSON], [PERSON] мати заявниці, [PERSON] сусідка заявниці, [PERSON] який добре знав [PERSON], в суді показали, що вже більше 3-х років жодних відомостей про [PERSON] немає. Згідно відповіді Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 27.07.2017 року, [PERSON] [INFO], прож. [ADDRESS], був оголошений до державного розшуку України, ОРС № 02-1100 від 15.02.2015 року. 25.09.2015 року розшукова справа закрита. На даний час місцезнаходження [PERSON] залишається невстановленим. Згідно зі ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.47 цього Кодексу, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. За ст.246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно положень ст.249 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. У разі наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Вище в рішенні вказано на те, що на час розгляду справи в 2015 році про визнання [PERSON] безвісно відсутнім у місці його постійного проживання не було відомостей про місце його перебування з червня 2014 року, справа розглядалася за заявою матері [PERSON], до цього часу із заявою про появу [PERSON], якого визнано безвісно відсутнім, або відомостей про його місцеперебування до суду ніхто не звертався. Отже, у місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування більше трьох років, що є підставою згідно норм ЦК України для оголошення його померлим. Згідно довідки управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 21.08.2017 року, за адресою по вулиці Василя Стуса /бувша Славіна/, 48 кв.147 в місті Білій Церкві /за останнім місцем проживання [PERSON]В./ зареєстрована тільки [PERSON]. А тому суд вважає за можливе оголосити [PERSON] померлим.

Outcome: approved