Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що [INFO] помер її син [PERSON], після смерті якого вона оформила спадщину за законом на 1/2 частку від майна, що йому належало, а саме: 1/4 частку квартири [ADDRESS], спадкоємцем за законом після смерті сина був також батько померлого [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON], останнє місце проживання та реєстрації якого було в [ADDRESS], заявниця є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки проживала з ним однією сім'єю без шлюбу з 15.01.2000 року до дня його смерті, до цього з 06.03.1971 року по 07.12.1982 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі, після розлучення деякий час проживали окремо, а потім помирились і стали знову проживати однією сім'єю, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Оскільки заявниці відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових прав, то вона просить суд встановити факт її та [PERSON] проживання однією сім'єю без шлюбу з 15.01.2000 року по день його смерті -[INFO]. В судовому засідання заявниця підтримала подану заяву. Представник заінтересованої особи - Білоцерківської міської ради Київської області не заперечувала в судовому засіданні щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, покази свідків, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належала на праві спільної часткової власності йому та [PERSON] - по 1/2 частині кожному, що слідує з копії свідоцтва про право власності від 31.03.1994 року № 8269. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] за № 60/2017, копію якої надано Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що заповіту померлий не залишив, а спадщину за законом, як спадкоємці першої черги, прийняли його батьки [PERSON] та [PERSON], оскільки вони проживали та були зареєстровані всі разом до дня смерті спадкодавця [ADDRESS], що стверджується довідкою управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 08.04.2016 року № 131. В матеріалах спадкової справи є заява [PERSON] від 21.12.2016 року, згідно якої вона, як дружина померлого [PERSON], стверджує, що спадщину після його смерті своєчасно не прийняла, із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде. Отже, спадщину після смерті [PERSON] на 1/2 частину вказаної вище квартири прийняли його батьки в рівних частках кожний, тобто, по 1/4 частині спадкового майна. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] після смерті сина та на 1/2 частину цієї квартири після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.04.2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-265, та від 07.09.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-763. В судовому засіданні також встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого спадкова справа не заводилась, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, що стверджується листом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори від 21.06.2017 року № 1360/01-16. Заявниця просить суд встановити факт її та [PERSON] проживання однією сім'єю без шлюбу з 15.01.2000 року по день його смерті -[INFO], оскільки нотаріусом їй відмовлено в оформленні спадкових прав. Згідно роз'яснення державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори від 12.05.2017 року, [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON] необхідно надати докази факту проживання однією сім'єю з ним до дня смерті. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у спраавх про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, З матеріалів справи вбачається, що заявниця та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.03.1971 року, який було розірвано 07.12.1983 року, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та про розірвання шлюбу. Як пояснила заявниця, після розлучення вони з [PERSON] деякий час проживали окремо, а потім помирились і стали проживати разом однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Пояснення заявниці підтверджуються наданими суду доказами, а саме: згідно копій паспортів та довідки управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, на яку вказано вище, заявниця та [PERSON] проживали і були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS], заявниця - з 24.05.1974 року, [PERSON] - 22.12.1999 року. Наведені обставини підтверджуються також показами свідків -[PERSON] та [PERSON], які є сусідами заявниці, добре знають її сім'ю. Покази свідків приймаються судом до уваги. Згідно з п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. А тому суд вважає за можливе встановити факт проживання однією сім'єю заявниці та [PERSON] з 15 січня 2000 року до дня його смерті, оскільки встановлення цього факту необхідне заявниці для оформлення спадкових прав після померлого [PERSON].

Outcome: approved