Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, посвідченого у 1-й Нікопольській державній нотаріальній конторі 13.08.1992 року, належить житловий будинок «А», жилою площею 10.0 кв.м.; житловий будинок «Б», готовністю 55%; паркан №1, що розташовані по вул.Рижикова, 25 в м.Нікополі. 28.02.1996 року вона приватизувала земельну ділянку для обслуговування належного їй житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Рижикова, 25 в м.Нікополі. Їй було видано два державні акти на право приватної власності на землю: - на земельну ділянку, площею 0,10 га., для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, серії ДП; - на земельну ділянку, площею 0,1679 га., для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, серії ДП. Зараз вона хоче розпорядитись належним їй будинком та земельною ділянкою для його обслуговування. Для цього їй необхідно присвоїти кадастрові номери до належних їй земельних ділянок. Але при зверненні до Держгеокадастру з»ясувалося, що у правовстановлюючих документах на землю невірно вказане її прізвище: замість «Тимошина», вказано - «Тімошина». Також її прізвище вказано з опискою і в свідоцтві про право на спадщину. Зазначена невідповідність при написанні її прізвища виникла не з її вини, вона взагалі ніколи не звертала уваги на існуючі неточності в силу свого віку та юридичної необізнаності. Можливо, невідповідність виникла при перекладі її прізвища з російської мови на українську. З зазначених підстав вона не може реалізувати своє право власності на земельну ділянку, що викликає незручності у користуванні та розпорядженні належним їй майном. Усунути неточності можливо лише в судовому порядку. В зв»язку з чим звернулсь до суду. Заявниця в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи до суду також не прибула. Надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення заяви не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами п.6. ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, заявниці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, посвідченого у 1-й Нікопольській державній нотаріальній конторі 13.08.1992 року, належить житловий будинок «А», жилою площею 10.0 кв.м.; житловий будинок «Б», готовністю 55%; паркан №1, що розташовані по вул.Рижикова, 25 в м.Нікополі (а.с.7). 28.02.1996 року заявниця приватизувала земельну ділянку для обслуговування належного їй житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Рижикова, 25 в м.Нікополі. Їй було видано два державні акти на право приватної власності на землю: - на земельну ділянку, площею 0,10 га., для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, серії ДП (а.с.6); - на земельну ділянку, площею 0,1679 га., для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, серії ДП (а.с.5). На теперішній час заявниця має намір розпорядитись належним їй будинком та земельною ділянкою для його обслуговування. Але при зверненні до Держгеокадастру з»ясувалося, що у правовстановлюючих документах на землю невірно вказане її прізвище: замість «Тимошина», вказано - «Тімошина». Також її прізвище вказано з опискою і в свідоцтві про право на спадщину. Зазначена невідповідність при написанні її прізвища виникла не з вини заявниці. За таких підстав суд вважає за можливе вимоги заявниці задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved