Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Заявниця звернулись до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] безвісно відсутнім, зазначивши, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи. 19.12.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який 31.05.2013 року було розірвано. Заявниця проживала з [PERSON] разом в м. Харцизьк Донецької області звідки виїхала у звязку з конфліктом на Донбасі в жовтні 2014 року а її колишній чоловік залишився в м. Харцизьк. Від шлюбу в заявниці та [PERSON] є неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останній раз вона бачила колишнього чоловіка 14.07.2014 року у нотаріуса коли він надавав згоду на виїзд дітей за кордон. З часу останньої зустрічі заявниці з колишнім чоловіком його місце знаходження їй не відоме, всі намагання встановити місцезнаходження [PERSON] через знайомих виявилися марними. Заявниця вживала заходи для встановлення місця проживання колишнього чоловіка, про що направлялись відповідні запити, проте на території Запорізької та Дніпропетровської областей місце проживання та перебування [PERSON] не зареєстровано, а з Донецької області відомості так і не надійшли. Заявниця має бажання виїхати за кордон для оздоровлення дітей, але для цього необхідна згода батька дітей, яку вона не може отримати через те, що його місцезнаходження не відоме. В судове засідання заявниця не зявилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, наполягає на задоволені заяви. В судове засідання представник зацікавленої особи не зявився, суду надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Згідно копії довідки від 23.10.20147 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] має статус внутрішньо переміщеної особи /а.с.8/. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО № 264686 [PERSON] народилась 11.07.2009 року. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]В /а.с.10/. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО № 391226 [PERSON] народилась 2.04.2011 року. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]В /а.с.11/. Відповідно до копії довідки УДМС України в Запорізькій області, місце проживання [PERSON], [INFO] зареєстрованим не значиться /а.с.14/. Відповідно до копії довідки Головного управління в Дніпропетровській області відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України, [PERSON], [INFO] зареєстрованим, або знятим з реєстраційного обліку на території Дніпропетровської області не значиться /а.с.15/. Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім обумовлено тим, що на теперішній час заявниця бажає виїхати за кордон для оздоровлення дітей, але для цього необхідна згода батька дітей, яку вона не може отримати через те, що його місцезнаходження невідоме. Отже, судом встановлено, що є всі підстави для визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім.

Outcome: approved