Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Трускавецький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Свою заяву мотивує тим, що вона є внутрішньо переміщеною особою та донькою померлого [PERSON], який помер 25.10.2014 року на тимчасово окупованій території у Артемівському районі м. Луганськ Луганської області, що підтверджується копією лікарської довідки про причину смерті № 1873 від 08.12.2014 року видана Луганським обласним бюро судово-медичної експертизи, в якій причина смерті [PERSON] невстановлена, у звязку із гниттям. Також на підтвердження факту смерті державними органами на непідконтрольній території видано свідоцтво про смерть серія І-ЕД №428049 від 09.12.2014 року. Державні органи на території України не визнають документів, виданих державними органами, що знаходяться на території, яка не підконтрольна Україні. На підставі наведеного та у зв'язку з тим, що вона має намір прийняти спадщину після смерті батька, просить встановити факт його смерті на тимчасово окупованій території. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представниця заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, однак від неї на адресу суду надійшов лист, у якому вона просить проводити розгляд заяви у її відсутності, вимоги заявниці підтримує. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного: Відповідно до абз.2 ч. 1ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що вбачається з довідки № 890 від 04.04.2017 року. Факт родинних відносин з [PERSON] (а саме те, що [PERSON] є донькою [PERSON]Ф.) стверджується наступними документами: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015036753, свідоцтвом про народження [PERSON] серії VІ-ТО №282249. Відповідно довідки про причину смерті № 1873 від 08.12.2014 року видана Луганським обласним бюро судово-медичної експертизи, в якій причина смерті [PERSON] невстановлена, у звязку із гниттям. Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (тимчасово окупованою територією). Відповідно дост. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється діяКонституціїта законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Стаття 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 рокувизначає, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбаченихКонституцієюта законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Частина 1статті 9 вказаного Законусеред прав внутрішньо переміщених осіб визначає отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування; проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування; інші права, визначеніКонституцієюта законами України. Відповідно допостанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті свого батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], уродженця [INFO] краю Російської федерації, яка настала 25.10.2014 року, причина смерті не встановлена у звязку із гниттям, що підтверджується наданими суду даними, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved