Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ОД N9039336, виданого Білчанською сільською Радою народних депутатів 24 жовтня 2000 року, про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зареєстровано за № 11 ( копія додається). Маючи намір оформити спадщину після смерті чоловіка, заявниця виявила, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий на прізвище « [PERSON] », тоді як прізвище чоловіка « [PERSON] ». За таких обставин вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності покійному чоловіку Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ОД № 0039336, виданого Білчанською сільською радою 24 жовтня 2000 року. В державному акті була зроблена помилка, на що вона не звернула уваги. Те, що дана земельна ділянка належить саме чоловікові, [PERSON] , підтверджується довідкою старости Білчанського старостинського округа Ткаченко В.В. від 14.12.2020 року. Отримати дублікат державного акту на право приватної власності на землю вона не може, що також підтверджується даною довідкою, що додається. Заявниця є спадкоємицею після смерті чоловіка за законом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю покійному чоловіку необхідно їй для оформлення спадщини після його смерті. Заявниця на заявлених вимогах наполягала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала заяву. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, проте надали заяву про те що підтримують заявлені вимоги та просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом в якості доказів наданих заявником на підтвердження зазначених ним обставин досліджено матеріали та встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Заявниця є спадкоємицею після смерті [PERSON] за законом, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ОД N9039336, виданого Білчанською сільською Радою народних депутатів 24 жовтня 2000 року, про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зареєстровано за № 11 ( копія додається). Маючи намір оформити спадщину після смерті чоловіка, заявниця виявила, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий на прізвище « [PERSON] », тоді як прізвище чоловіка « [PERSON] ». За таких обставин вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності покійному чоловіку Державного акту на право приватної власності на землю, серія 1-ОД № 0039336, виданого Білчанською сільською радою 24 жовтня 2000 року. В державному акті була зроблена помилка, на що вона не звернула уваги. Те, що дана земельна ділянка належить саме чоловікові, [PERSON] , підтверджується довідкою старости Білчанського старостинського округа Ткаченко В.В. від 14.12.2020 року. Отримати дублікат державного акту на право приватної власності на землю вона не може, що також підтверджується даною довідкою, що додається. Встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю покійному чоловіку необхідно їй для оформлення спадщини після його смерті. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. На підставі викладеного, та

Outcome: approved