Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту володіння майном на праві власності. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що їй належить право володіння та розпорядження земельною часткою (пай) розміром 9,64 умовних кадастрових гектар по колишньому КСП «Правда» Білокуракинського району на підставі Сертифікату на право на земельну часту (пай), виданого згідно із розпорядженням голови Білокуракинської районної державної адміністрації. Однак, належний їй сертифікат, що посвідчував би її право на земельну частку (пай) та являвся правовстановлюючим документом, було втрачено. Після опублікування оголошення про втрату документа, 16 січня 2017 року вона особисто звернулась до Білокуракинської районної державної адміністрації із заявою про видачу дублікату сертифікату. Їй було повідомлено про неможливість видачі дублікату через відсутність відповідних бланків, оскільки бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) знаходяться на тимчасово непідконтрольній території - в місті Луганськ та одночасно з цим запропоновано звернутися до суду з відповідною заявою. Відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно перешкоджає у здійсненні права володіння вказаним майном. Заявниця до суду не з'явилася, в своїй заяві просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Білокуракинської районної державної адміністрації надав заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено судом, заявниці [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 9,64 умовних кадастрових гектара на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14.02.1997р., який зареєстрований у книзі реєстрації за № 278 (а.с.6). Оригінал Сертифікату було втрачено, про що заявником було надано оголошення до газети «Життя Білокуракинщини» №№75-76 від 17 вересня 2016 року (а.с.8). 16.01.2017р. [PERSON] зверталась із заявою про видачу дублікату сертифікату (а.с.9). Відповіддю від 26.01.2017р. вих. №02-18/153 (а.с.10) їй було повідомлено про неможливість видачі дублікату через відсутність сертифікатів на право на земельну частку (пай), що залишились у м. Луганськ, на території проведення антитерористичної операції. Ці обставини є загальновідомими. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою, підтвердженою письмовими доказами і підлягає задоволенню.

Outcome: approved