Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт її перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який народився [INFO] в м.Первомайськ Ворошиловградської (Луганської) області і помер [INFO]. Необхідність встановлення цього факту обумовлена тим, що заявниця бажає перейти на пенсію свого померлого чоловіка, але в паспорті її прізвище зазначено як «[PERSON]», а в його паспорті прізвище було записане як «[PERSON]». У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та була допитана як свідок, пояснивши, що вона вийшла заміж за [PERSON] 14.11.1970 року, тоді всі документи, у тому числі свідоцтво про шлюб, складалися російською мовою, де їх прізвище було зазначене російською мовою як «[PERSON]». Проте коли вони отримували паспорти громадян України, то їх прізвища були записані по-різному українською мовою: її прізвище як «[PERSON]», а його «[PERSON]». Тоді вони не звернули увагу на цю обставину, після цього оформляли документи відповідно написання прізвищ у паспортах. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, просив вирішити справу на розсуд суду. Допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст.1, 3, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, при цьому права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, при розгляді цієї справи суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини. Для прикладу, у справах «Бочаров проти України» (рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45) та «Федорченко та Лозенко проти України» (рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53) ЄСПЛ зазначив, що «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів». Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] і [PERSON] зазначили, що давно знали [PERSON] і [PERSON], які дійсно були чоловіком і дружиною. Обидва свідка впізнали особу, зображену на копії паспорта на ім'я [PERSON], як чоловіка заявниці. Згідно з паспортом (а.с.5) заявницею є [PERSON], яка народилася [INFO] в м.Первомайськ Луганської області. У паспорті міститься штамп про те, що 14.11.1970 р. вона уклала шлюб з [PERSON], а також штамп про те, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.8) [PERSON] народилася [INFO] в м.Первомайську Луганської області. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.9), складеного російською мовою, 14.11.1970 р. «[PERSON]» (рос.), 1949 р.н., одружився з [PERSON], 1949 р.н., котра взяла прізвище чоловіка, яке російською мовою записане як «[PERSON]». Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.12), виданого 25.05.2016 року, [PERSON] помер [INFO] в м.Лисичанськ Луганської області, про що Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області зроблено актовий запис №813 від 25.05.2016 року. Смерть [PERSON] [INFO] підтверджується також довідкою про причини смерті (а.с.14) та копією лікарського свідоцтва про смерть (а.с.15). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень 13.09.2016 року до актового запису №813 від 25.05.2016 р. про смерть [PERSON] було внесено зміни. Зокрема, прізвище «[PERSON]» замінене на «[PERSON]». У виданому повторно 13.09.2016 року свідоцтві про смерть (а.с.16) зазначено, що [INFO] в м.Лисичанськ Луганської області помер [PERSON], про що Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області зроблено актовий запис №813 від 25.05.2016 року. Заявниця також надала різні документи, складені російською мовою, на ім'я «[PERSON]»: свідоцтво про його народження, військовий квиток, атестат, трудову книжку, посвідчення пенсіонера, технічний паспорт на квартиру, посвідчення ветерана праці (а.с.18-23, 27). Згідно з копією паспорта [PERSON], який народився [INFO] в м.Первомайськ, він одружився з [PERSON] 14.11.1970 року, а проживав він за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Аналізуючи указані вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» факту перебування заявниці в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який народився [INFO] в м.Первомайськ Ворошиловградської (Луганської) області і помер [INFO]. При цьому суд вважає, що розбіжності в написанні прізвища в паспорті заявниці («[PERSON]») та в паспорті її чоловіка («[PERSON]») пояснюється різною транслітерацією з російської мови на українську одного і того ж прізвища, яке російською мовою пишеться як «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved