Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Дебальцеве Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявниця звернулася до Лохвицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з документами про реєстрацію смерті [PERSON], де їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті заявниці необхідно для офіційного визнання і підтвердження державою факту смерті у зв'язку з чим вона звернулась до суду з даною заявою. Враховуючи те, що згідно вимог ч. 2 ст. 317ЦПК України дана заява розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд позбавлений можливості повідомити належним чином заявника та заінтересовану особу про час і місце розгляду заяви, тому їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду такої заяви. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON] її батьком був [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.1965 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу заявниця [PERSON] змінила своє прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1990 року. Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть № 3 від 13.01.2018 р. та довідки про причину смерті, виданих Центральною міською лікарнею м.Дебальцеве Донецької області, [PERSON] помер [INFO]. Причина смерті : атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Лохвицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO], оскільки заявницею для підтвердження факту смерті [PERSON], пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеної наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» . У ч.ч. 1, 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Згідно абз. 2 ч. 1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно п.п.1-2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. За вимогами ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті її батька та отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved