overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Заявниця звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій зазначила, що [PERSON] є її батьком. З 1999 року, після розлучення її батьків, [PERSON] зібрав свої речі та пішов з дому, і місце його знаходження до тепер не відоме. Неодноразові звернення до органів внутрішніх справ та його розшук ніяких позитивних результатів не надали. Місце перебування [PERSON] не встановлено. До судового засідання заявниця не зявилася, надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила заяву задовольнити та розглянути справу за її відсутністю. Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. [PERSON] є батьком заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1261 (а.с. 7). Шлюб між батьками заявника: [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 242 (а.с. 11). [PERSON] на теперішній час є зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с.12). Відповідно до акту, складеного 12.05.2015 мешканцями будинку №12 по вул.. Співдружності, сусіди підтверджують своїми підписами, що [PERSON] не проживає та не зявляється за місцем реєстрації з березня 1999 року, а також не сплачує кошти за комунальні послуги (а.с. 10). Згідно довідки, виданої Саксаганським РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] зверталася до Саксаганського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області із заявою про розшук [PERSON] На теперішній час місцезнаходження [PERSON] не встановлено (а.с.13). Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявнику необхідно, оскільки надасть можливість не сплачувати комунальні послуги за особу, яка ними фактично не користується. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Оскільки даних про місцезнаходження [PERSON] немає більше шістнадцяти років, його місце знаходження невідоме, суд вважає за необхідне визнати його безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 05 березня 2014 року із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання із чоловіком [PERSON], який помер [INFO]. В своїй заяві зазначає, що вона мешкала однією сім'єю із чоловіком у зареєстрованому шлюбі з 1.05.1957 року. Постійно, після одруження, вона з чоловіком мешкала за адресою: [ADDRESS] до його смерті. На даний час вона звернулась до Пенсійного Фонду у Совєтському районі м. Макіївки для призначеня пенсії у разі втрати годувальника, де їй запропонували звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Заявниця в судове засідання з'явилась підтримала заяву і просила задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву за вх. № 2478 від 13.03.2014 року, в якій просить справу розглянути у відсутність представника та проти заявлених вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Той факт, що заявниця була одружена з [PERSON] підтверджено наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про одруження. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. З копії домової книги вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Заявниця і її чоловік [PERSON] жили разом за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, ніколи не розходились, дуже добра була родина, але в лютому 2014 року чоловік заявниці помер. Похорон справляла заявниця та діти подружжя [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину [PERSON] вона дуже давно, оскільки разом працювала з заявницею та є сусідкою. Заявниця та її чоловік мешкали разом все життя, вели спільне господарство до дня смерті чоловіка заявниці. В лютому 2014 року [PERSON] помер. Таким чином, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, в судовому засіданні встановлено, що заявниця проживала спільно однією сім'єю зі своїм чоловіком [PERSON] по день його смерті за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

заявниця, звернулася до суду 07 серпня 2019 року з даною заявою, посилаючись на те, що протягом тривалого часу підтримує тісні та дружні відносини з [PERSON] , у них виникла взаємоповага і на даний час мають намір створити сім`ю. Зазначає,\~що визнання\~права на\~укладення шлюбу\~для неї\~є необхідним\~і відповідає\~її інтересам,\~оскільки перебуває\~в стані\~вагітності терміном\~19\~тижнів.\~Однак враховуючи\~те,\~щоне досягла шлюбного віку, відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено в реєстрації шлюбу. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву згідно якої заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, із заявленими вимогами згідні, заперечень щодо надання права на шлюб не мають. Врахувавши подані заяви, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як видно із досліджених доказів [PERSON] , якій на даний момент виповнилось 17 років і 1 місяць, що підтверджується даними паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 10 листопада 2017 року, перебуває на 17-18 тижні вагітності що підтверджено консультативною довідкою ТОВ «МЕД-АТЛАНТ» №861 від 23 липня 2019 року. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦПК України гарантує кожній особі право на судовий захист. Відповідно до ст.\~22\~СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 2 ст.\~23\~СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Виходячи із проаналізованого та враховуючи той факт, що [PERSON] досягла 17-річного віку, перебуває на 17-18 тижнях вагітності, батько майбутньої дитини, [PERSON] , бажає створити сім`ю із нею, а її мати [PERSON] , як законний представник неповнолітньої особи, проти цього не заперечує, то суд вважає за можливе заявлені вимоги задовольнити. На підставі наведеного та ст.ст.\~22,\~23 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 09.04.2021 року із заявою в порядку окремого провадження, у якій просить встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №066719, який зареєстровано в Книзі записів державних атів на право приватної власності на землю за № 637, належить їй, [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що на підставі рішення Бараниківської сільської ради Біловодського району від 07.02.1997 року, їй було видано державний акт на право приватної власності на землю І-ЛГ №066719 на земельну ділянку площею 0,6405 га на території с.Бараниківка Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 637. Проте, при видачі Державного акту в ньому була допущена помилка. Зокрема, в Державному акті запис по батькові заявниці « [PERSON] » не збігається із записом по батькові в паспорті громадянки України [NUMBER] , виданого Кіровським МВ УМВС України в Луганській області від 16.07.1996 року, де воно зазначене як « [PERSON] ». Встановлення факту необхідно заявниці для виготовлення технічної документації. Заявник, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, у наданій до суду заяву, зазначила про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорту по батькові заявниці записане як « [PERSON] » (а.с.4). Отже є всі підстави вважати, що запис по батькові заявниці « [PERSON] », в державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №066719, є орфографічною опискою при виготовленні акту. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 10.07.2014 року із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання із чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року. В своїй заяві зазначає, що вона мешкала однією сім'єю із чоловіком у зареєстрованому шлюбі з 0.10.1963 року, який був зареєстрований у Совєтському відділі РАГСу м. Макіївки. Після одруження, вони з чоловіком були зареєстровані і деякий час мешкали за адресою: [ADDRESS], а потім перейшли на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], але залишались прописаними за вищезазначеної адресою. У 2003 році, її чоловік зареєструвався за адресою постійного і фактичного проживання, тобто [ADDRESS] у зв'язку з тим, що він працював на шахті більше сорока років і він мав право отримувати вугілля безкоштовно, але для цього необхідно було бути зареєстрованим у житлі, а вона, та і залишилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], хоча при цьому вона мешкала разом із чоловіком по [ADDRESS] до дня смерті чоловіка, який помер [INFO] року і вона справляла похорон. На даний час вона звернулась до Пенсійного Фонду у Совєтському районі м. Макіївки для призначеня пенсії у разі втрати годувальника, де їй запропонували звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Заявниця в судове засідання з'явилась підтримала викладені обставини у заяві і просила задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника та проти заявлених вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Той факт, що заявниця була одружена з [PERSON] підтверджено наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про одруження. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. З копії домової книги вбачається, що будинку [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] з 04.07.2003 року. З копії паспорта заявниці вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Заявниця і її чоловік [PERSON] мешкали завжди разом. Вона родину [PERSON] знає з понад сорок років, оскільки завжди мешкали по сусідству. Заявниця і її чоловік [PERSON] мешкали за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, ніколи не розходились, дуже добра була родина, але [INFO] року чоловік заявниці помер. Похорон справляла заявниця. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину [PERSON] знає з дитинства, бо вона є їх сусідкою. Заявниця та її чоловік дядько [PERSON] мешкали разом за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство до дня смерті чоловіка заявниці. [INFO] року [PERSON] помер, похорон справляла заявниця. Таким чином, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, в судовому засіданні встановлено, що заявниця проживала спільно однією сім'єю зі своїм чоловіком [PERSON] по день його смерті, тобто до [INFO] року, за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 19.05.2014 року із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання із чоловіком [PERSON], який помер [INFO]. В своїй заяві зазначає, що вона мешкала однією сім'єю із чоловіком у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1976 року. Після одруження, вона з чоловіком мешкала за адресою: [ADDRESS], а в 1998 році, вона разом із чоловіком переїхала в [ADDRESS], де вона зареєструвалась у житлі, а чоловік залишився зареєстрованим в м. Кіровське, але вони разом проживали в м. Макіївці до дня смерті чоловіка, тобто до [INFO]. На даний час вона звернулась до Пенсійного Фонду у Совєтському районі м. Макіївки для призначеня пенсії у разі втрати годувальника, де їй запропонували звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Заявниця в судове засідання з'явилась підтримала заяву і просила задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника та проти заявлених вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Той факт, що заявниця була одружена з [PERSON] підтверджено наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про одруження. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. З копії свідоцтва про власності на житло вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та з копії домової книги вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS], який належить заявниці на підставі договору дарування від 23.03.1995 року, що підтверджено копією зазначеного договору та копією домової книги. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Заявниця і її чоловік [PERSON] понад 15 років потому приїхали і проживали разом за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, ніколи не розходились, дуже добра була родина, але в [INFO] чоловік заявниці помер. Похорон справляла заявниця. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину Сердюк вона знає понад пятнадцять років, оскільки є сусідкою. Заявниця та її чоловік Володимир переїхали жити з м. Кіровське і мешкали разом за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство до дня смерті чоловіка заявниці. В [INFO] [PERSON] помер, похорон справляла заявниця. Таким чином, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, в судовому засіданні встановлено, що заявниця проживала спільно однією сім'єю зі своїм чоловіком [PERSON] по день його смерті, тобто до [INFO], за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 24.05.2013 року із заявою про визнання громадянина [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення її опікуном. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [PERSON] є рідним братом її чоловіка. З 2006 року вони усі проживають однією родиною, оскільки батьки чоловіка та його брата померли. [PERSON] є інвалідом дитинства через психічний розлад здоров'я. У зв'язку з цим він згідно висновку обласної психіатричної медико-соціальної (експертної) комісії є інвалідом другої групи, яка встановлена безстроково. Внаслідок хвороби [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує постійного догляду. У судовому засіданні заявник наполягала на своїх вимогах і просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, проте надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі у зв'язку із зайнятістю у іншому судовому процесі. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.. 39 Цивільного кодексу України фізична особа, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, може бути визнана судом недієздатною. Відповідно до ч 1 ст. 40 цього ж кодексу фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. За змістом ч 1 ст. 241 Цивільно-процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 9 (стаціонарної) від 23.01.2014 року встановлено, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності ( легкою розумовою відсталістю - в редакції МКБ-10) і за своїм психічним станом в наступний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] страждає психічним захворюванням через яке на теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і тому його слід визнати недієздатним. Щодо вимог заявника про призначення опіки над недієздатним та призначення її опікуном, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки чинним цивільним та цивільно-процесуальним законодавством України визначено, зокрема ст.. 60 ЦК України та ст.. 241 ЦПК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Заявниця звернулася до суду 29.05.2014 року із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання із чоловіком [PERSON], який помер [INFO]. В своїй заяві зазначає, що 15.07.1986 року зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO] і разом вона мешкала однією сім'єю із чоловіком за адресою [ADDRESS] до дня смерті чоловіка. Проте, у зв'язку з тим, що в 2001 році вони придбали квартиру за адресою:[ADDRESS] і за договором купівлі-продажу власником був її чоловік, у зв'язку з чим, чоловік зареєструвався у купленій квартирі, але продовжував жити разом із нею за вищезазначеною адресою. На даний час вона звернулась до Пенсійного Фонду у Совєтському районі м. Макіївки для призначеня пенсії у разі втрати годувальника, де їй запропонували звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. Заявниця в судове засідання з'явилась підтримала заяву і просила задовольнити вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника та проти заявлених вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Той факт, що заявниця була одружена з [PERSON] підтверджено наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про одруження. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці. За адресою: [ADDRESS] вона мешкає з 2003 року і з цього часу знає родину [PERSON]. Родина [PERSON] постійно проживали разом за зазначеною адресою, тобто по сусідству, а потім чоловік заявниці дядько [PERSON] захворів, заявниця його доглядала, а в [INFO] [PERSON] помер, заявниця справляла похорон. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці. Заявниця і її чоловік [PERSON] вона знає з 1995 року. Коли вона переїхала мешкати постійно за адресою: [ADDRESS] вона бачила, що родина [PERSON] постійно мешкали разом, вели спільне господарство, ніколи не розходились, дуже добра була родина, але в [INFO] чоловік заявниці помер. Похорон справляла заявниця. Таким чином, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, в судовому засіданні встановлено, що заявниця проживала спільно однією сім'єю зі своїм чоловіком [PERSON] по день його смерті, тобто до [INFO], за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду, де в обґрунтування своїх вимог вказує, що з [PERSON], який є повнолітнім вони зустрічаються, кохають одне-одного, перебувають у інтимних стосунках. На даний момент вона вагітна, строк вагітності 31 тиждень. У квітні 2014 року вони вирішили одружитися і звернулися з відповідною заявою до Провальської сільської ради. Однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України і їй було запропоновано звернутися до суду. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони кохають один одного. Її батьки не заперечують проти їхнього шлюбу. Заявниця просить суд постановити рішення, яким надати [PERSON], [INFO], право на шлюб з [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця підтримала своїх вимоги, просить заяву задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] суду пояснив, що проти заяви [PERSON] не заперечує. Зацікавлена особа [PERSON] суду пояснила, що проти заяви [PERSON] не заперечує. Зацікавлена особа [PERSON] суду пояснила, що проти заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши пояснення заявниці, зацікавлених осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для жінки встановлює вісімнадцять років. Відповідно до паспорта [PERSON] народилася [INFO] року (а.с.5); Згідно ч.1 ст. 22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для жінки та чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ст. 23 ч.2 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вагітна, згідно довідки комунального закладу Свердловської центральної міської лікарні №1 та перебуває на обліку в жіночій консультації. Строк вагітності 31 тижнів (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що надання права на шлюб [PERSON] буде відповідати її інтересам, оскільки, [PERSON] і [PERSON] кохають один одного, бажають зареєструвати свої стосунки та очікують народження дитини. На підставі ст. 22, 23 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved