Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити, що вона на час відкриття спадщини [INFO] року постійно проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також встановити, що місцем відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , є останнє місце проживання спадкодавця: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] в м.Рівне померла її матір [PERSON] , яка була зареєстрована в м.Сватів Луганської області. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка та земельні частки (паї), розташовані на території Сватівської міської ради Луганської області. В квітні 2010 року матір тяжко захворіла, постійно лежала і її стан здоров`я погіршився. Оскільки матір не могла обходитися без сторонньої допомоги і потребувала постійного догляду, вона забрала її до себе в м.Рівне і протягом останніх 10 років до дня смерті матір постійно проживала разом з нею. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Ухвалою судді від 2 червня 2020 року заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків заяви. У встановлений судом строк недоліки заяви були усунені. Ухвалою суду від 18 червня 2020 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року до участі у справі як заінтересовану особу залучено доньку спадкодавця [PERSON] - [PERSON] . В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали повністю з вказаних у ній підстав. Заявниця пояснила, що в 2010 році у мами стався інсульт, тому вона забрала її до себе, щоб доглядати. Місце проживання матері в м.Рівне не реєстрували, оскільки вона надіялася, що повернеться до свого будинку в м.Сватів. Батько помер в 2004 році. Просять заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , яка допитана в судовому засіданні як свідок, не заперечує проти задоволення заяви та показала, що в травні 2010 року після лікування вони з сестрою (заявницею) забрали маму в м.Рівне, оскільки остання потребувала сторонньої допомоги в зв`язку зі станом здоров`я. Матір з 2010 року постійно проживала в квартирі сестри [PERSON] . Вона майже щотижня їздила до сестри, щоб відвідати матір. Реєструватися за адресою проживання сестри мати не хотіла, тому що мала надію повернутися в свій будинок. Вона особисто зверталася в паспортний стіл для оформлення тимчасової прописки матері, щоб вона мала змогу отримувати пенсію. Заяву про прийняття спадщини після смерті матері вона не подавала і на спадкове майно не претендує. Заінтересована особа приватний нотаріус Фокіна А.Б. та представник заінтересованої особи - Сватівської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Свідок [PERSON] показала, що 10 років тому у її бабусі [PERSON] , яка проживала в м.Сватове, стався інсульт і, оскільки вона не могла сама себе обслуговувати, її забрали в м.Рівне. Десять років бабусю доглядала її мама (заявниця). Вони всі разом проживали в квартирі [ADDRESS] . Прописуватися в кватирі бабуся не хотіла, бо в м.Сватове у неї залишився будинок, були поховані всі родичі і вона хотіла повернутися туди. Свідок [PERSON] показала, що її бабуся [PERSON] проживала протягом останніх 10 років разом з її мамою (заявницею), бо була хвора після інсульту. В м.Сватове, де бабуся проживала до хвороби, не було кому за нею доглядати, тому її привезли в м.Рівне. З квартири бабуся не виходила, тому що погано себе почувала. Сторонніх людей мало знала, переважно спілкувалася з нею, її сестрою, матір`ю та тіткою. Через два роки після інсульту бабуся проходила в м.Рівне обстеження, а надалі її відвідував дільничний лікар. Вона проживала у кватирі матері за адресою [ADDRESS] весь цей час і змінила місце проживання вже після смерті бабусі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] являється матір`ю заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим райвідділом ЗАГС м.Сватове Ворошиловградської (нині Луганської) області 6 липня 1983 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС м.Рівне 8 липня 1983 року. [INFO] матір заявниці [PERSON] померла в м.Рівне, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14 жовтня 2019 року. Як вбачається з відомостей про місце проживання, зазначених на ст.11 паспорту померлої, на день смерті місце проживання [PERSON] було зареєстроване в [ADDRESS] . Відповідно до ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2005 року № 586 та свідоцтва про право власності від 22 квітня 2005 року № 584; земельна ділянка площею 7,46 га, розташована на території Сватівської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2005 року № 576; земельні частки (паї), які перебувають у колективній власності КСП «Дружба» Сватівської міської ради площею 0,09 га, 0,29 га, 1,52 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2005 року № 578, № 580 та № 582 відповідно, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні. За змістом ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України заявниця має право на спадкове майно після смерті матері як спадкоємець першої черги за законом. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60201557 від 15 травня 2020 року. Спадкоємець [PERSON] (донька спадкодавця) із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, що вона підтвердила в судовому засіданні. [PERSON] (чоловік спадкодавця) помер задовго до смерті дружини. За положеннями ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч.1 ст.29 ЦК України). Згідно вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 1.13 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14). Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Фокіної А.Б. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте, нотаріусом листом від 27 травня 2020 року заявниці роз`яснено, що місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть, та запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. Нормами ч.2 ст.293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у п.2, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення місця відкриття спадщини та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявниці для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а також факт останнього місця проживання спадкодавця за адресою: [ADDRESS] підтверджується показаннями свідків; свідоцтвом про смерть [PERSON] , де місцем її смерті вказано м.Рівне; епікризом від 17 серпня 2012 року про перебування [PERSON] на лікуванні у відділковій лікарні ст.Рівне Львівської залізниці; декларацією пацієнта [PERSON] № 0001-А9К5-6500 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, від 10 травня 2019 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки ці факти знайшли підтвердження в судовому засіданні, породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і встановлення фактів не пов`язується з вирішенням спору про право. На підставі наведеного та

Outcome: approved