Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Заявниця звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона [INFO] народила дівчинку - [PERSON] в ЦГБ №14 у місті Донецьку, про що було видано медичне свідоцтво про народження №148 від [INFO]. Заявниця 15 березня 2016 року зареєструвала народження доньки в Петровському віділі РАЦС міста Донецька Державної реєстраціїйної палати міністерства юстиції ДНР про що було видано відповідне свідоцтво № 009883. Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області представнику завниці - [PERSON] було відмовлено в реєстрації дитини з причини недійсності документів, виданих органами розташованими на тимчасово окупованій території. Заявниця просить суд встановити факт народження [INFO] дитини - [PERSON], в Петровському районі міста Донецька, Україна, у батьків: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (батько зі слів матері). Заявниця в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності та за участі її представника - адвоката [PERSON] На вимогах викладених у заяві наполягає та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити в повному обсязі. Окрім того пояснив, що заявниця не має можливості особисто бути присутньою під час розгляду справи, оскільки одна доглядає дитину, має скрутне матеріальне становище, а також просив суд допитати в якості свідка [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту народження дитини заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] пояснила суду, що в останнє бачила [PERSON] разом з дитиною близько трьох тижнів тому. Свідку відомо, що [PERSON] у лютому 2016 року народила дитину - дівчинку у місті Донецьку, яку заявниця назвала «[PERSON]». Зауважила, що [PERSON] народила дитину не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі і хто є батьком дитини свідку не відомо. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] [INFO] народила дівчинку у місті Донецьку, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про народження [NUMBER] від 29 лютого 2016 року, виданого ЦМКЛ №24 міста Донецька (а.с. 9). Як вбачається з обмінної карти пологового будинку, пологового віділення лікарні [PERSON] стала на облік як вагітна 28.07.2015 року, після чого неодноразово проходила медичні обстеження, в тому числі ультразвукові дослідження плоду (а.с. 6-8). Відповідно до виписки №11 з протоколу ВКК №4 від 22.01.2016 року, виданої КП «Цетральна міська лікарня №14 міста Донецька», на час видання даної виписки заявниця перебувала на 34 тижні вагітності (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 березня 2016 року, виданого Петровським відділом ЗАГС міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, [PERSON] є матір'ю дівчинки - [PERSON], яка народилась [INFO] (а.с. 12). Ппредставнику заявниці було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини з підстав недійсності наданих ним документів для реєстрації (а.с. 16). Суд, дослідивши пояснення представника заявниці та свідка, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність, і приймаючи вищенаведені обставини в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. З абз. 1 ч. 1 ст. 2571 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Частиною третьою ст. 2571 ЦПК України встановлено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 4 ст. 2571 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. За пп. 2 п. 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються недійсними. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Медичне свідоцтво про народження, надане представником заявниці для державної реєстрації факту народження дитини, не може визнаватися належним документом з підстав його складання установою, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в ньому інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується представником заявниці та поясненнями свідка, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами. Пунктом першим Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» встановлено, що визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Донецьк, Донецької області, є тимчасово окупованою територією незаконним збройними формуваннями терористичних організацій та військами Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Суд вважає за можливе встановити факт народження [INFO] [PERSON] дівчинки - [PERSON], в Петровському районі міста Донецька Донецької області. Батько - [PERSON], відомості про батька дитини записати у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. На підставі викладеного, Конституції України, Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області»,

Outcome: approved