Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 01.08.2009 року вона уклала шлюб з [PERSON]. 29.10.2014 року у них від вказаного шлюбу народилася дитина [PERSON] Внаслідок народження сина [PERSON] районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим 20.11.2014 року було видане свідоцтво про народження. У звязку з тим, що територія АР Крим є окупованою, заявниця просила встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], дата народження [INFO], місце народження с. Родникове, Сімферопольського району Автономної республіки Крим від матері [PERSON], [INFO], громадянки України, зареєстрованої за адресою: [INFO] та батька [PERSON], [INFO] громадянина\~ [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO]. Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заяву просили її задовольнити. Представник представництва Президента України в Автономній республіці Крим вважав, що заява підлягає задоволенню. Представник Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Херсонській області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що заяву підтримує. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. п. 1, 7 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», [PERSON] Крим - тимчасово окупована територія є невідємною частиною України з 20 лютого 2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. З свідоцтва про шлюб ( а.с. 12) вбачається, що 01.08.2009 року [PERSON], який є громадянином [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Короглу». Згідно посвідки на постійне місце проживання для іноземних громадян ( а.с. 17) [PERSON] має постійне місце проживання в Україні та зареєстрований за адресою: [INFO]. 20.11.2014 року [PERSON] районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим було видано свідоцтво про народження [PERSON], який народився 29.10.2014 року у с. Родниково Сімферопольського району АР Крим від батьків [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 19). Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], що видане [PERSON] районним відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим 20.11.2014 року є недійсним та не створює правових наслідків. \~\~\~\~Згідно ч.1ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. \~\~\~\~Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. \~\~\~\~Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. \~\~\~\~Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини чоловічої статі, [PERSON], а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. \~\~\~\~При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підставі викладеного,

Outcome: approved