Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви вказала, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай), площею 6,60 га, розташовану на території Іванівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій матері на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Вона є єдиною спадкоємицею майна матері. При житті мати склала заповіт на її ім`я, якій посвідчено секретарем виконкому Іванівської сільської ради 09.10.2003 року. Вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, бо на час відкриття спадщини вона проживала разом з матір`ю, за адресою: с.Веселе Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області, вона здійснювала за нею нагляд, але вона не була зареєстрована за місцем проживання матері, тому постановою нотаріуса в заведенні спадкової справи було відмовлено. Просить встановити факт її спільного проживання з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , з січня 2003 року по [INFO], тобто на час відкриття спадщини. В судове засідання заявниця надала письмову заяву, в якій підтримує вимоги заяви, наполягає на їх задоволенні, просить справу слухати без її участі (а.с.20). Представник заінтересованої особи Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області надав заяву, в якій просить вирішити справу на розсуд суду та розглядати справу без їх участі (а.с. 21). Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження заявниці від 22.01.1952 року та свідоцтва про укладення шлюбу від 21.02.1987 року, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] ( а. с. 5). Згідно копії паспорту заявниці [PERSON] , [INFO] , вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 28.02.2005 року, виданого виконкомом Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO] , у віці 77 років, місце смерті с.Веселе Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області (а.с.6). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) №000458 [PERSON] належить земельна частка (пай) розміром 6,60 в умовних кадастрових сект арах на території Іванівської сільської ради Покровського району Донецької області (а.с.7). Згідно заповіту від 09.10.2003 року, посвідчено секретарем виконкому Іванівської сільської ради, [PERSON] , яка проживає с.Веселе Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] (а.с.8) Згідно довідки від 07.10.2019 року, виданої Іванівською сільською радою Покровського району Донецької області, [PERSON] мешкала без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] , 1926 року народження, за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , з січня 2003 року по день смерті матері- [INFO] (а.с.9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2019 року [PERSON] відмовлено в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва після смерті матері [PERSON] , так як не надано документів, які підтверджують постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповіді нотаріуса від 05.11.2019 року, спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалась, дані про спадкоємців не відомі (а.с.15). Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з січня 2003 року по [INFO] , проживала однією сім`єю з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с.9), свідоцтвом про смерть [PERSON] , де вказано місце смерті- с.Веселе (а.с.6). Мета звернення заявниці до суду з вказаною заявою- прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved