Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Заявниця через представника звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просить встановити факт народження її сина - [PERSON], який народився [INFO] в м. Донецьк, мати - [PERSON]. Зазначила, що вона [INFO] народила сина - [PERSON] У ДРЦОМД м. Донецьк заявниця отримала медичне свідоцтво про народження №376 від [INFO] про народження [INFO] дитини - хлопчика. Через представника [PERSON] звернулась до Мелітопольського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області з заявою про проведення реєстрації народження дитини у відповідності з законодавством України, оскільки вона є громадянкою України, але отримала відмову, оскільки не має відповідних документів встановленого зразка. Просить встановити факт народження дитини, оскільки без реєстрації народження дитини вона позбавлена в'їхати разом з дитиною до родичів, які проживають на підконтрольній Україні території. Заявниця в судове засідання не з'явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи - Мелітопольського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечень по справі не має. Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. [PERSON] у ДРЦОМД м. Донецьк [INFO] народила сина, про що свідчить медичне свідоцтво про народження №376 від [INFO] про народження [INFO] дитини - хлопчика, видане ДРЦОМД м. Донецьк. /а.с. 8/ Також, судом встановлено, що заявниця є громадянкою України. /а.с.4-7/ З метою реєстрації народження дитини [PERSON] через представника звернулась до Мелітопольського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області, однак отримала відмову у реєстрації народження дитини, оскільки нею не були надані встановленого зразка документи, які підтверджують факт народження дитини /а.с.10/. Згідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545(z1150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о (z1151-06), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (z1150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою,встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. Статтею 9 ч.2,3,4 України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Медичне свідоцтво про народження №376 від 09.03.2016, видане ДРЦОМД м. Донецьк, який створений та діє у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 7 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 2ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, оскільки заявниця не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, як громадянки України, інтересів та прав її дитини, суд вважає необхідним встановити факт народження [PERSON], який народився [INFO] в м. Донецьк, мати - [PERSON]. Також з метою захисту прав заявниці та її дитини, суд вважає можливим відповідно до статті 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ратифікованої Законом України № 69-V від 03.08.2006 року, та ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду.

Outcome: approved