Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною свою доньку [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що остання є хворою людиною та стоїть на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 2, оскільки страждає на психічне захворювання. Зазначає, що донька не розуміє наслідків своєї поведінки, не може сама без сторонньої допомоги бути з дитиною сама, не може самостійно себе обслуговувати в повному обсязі, не здатна самостійно приготувати їжу. Посилається на те, що [PERSON] в наслідок психічної хвороби не може розуміти значення своїх дій та керувати, а тому потребує встановлення над нею опіки у зв'язку з чим необхідно визнати її недієздатною. В судовому засіданні заявниця підтримує вимоги з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить задовольнити заяву з метою забезпечення захисту особистих немайнових та майнових прав та інтересів хворої доньки. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення заявниці, думку прокурора, який не заперечує проти задоволення заяви та вважає за доцільне визнання [PERSON] недієздатною, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими суду Свідоцтвом про народження (а.с. 5) та копіями паспортів громадянина України (а.с. 3, 4). Згідно Довідки ЖБК «Авіатор-12» № 11 від 11.03.2015 року, [PERSON], [INFO] з 1986 року по даний час постійно проживає в будинку ЖБК «Авіатор-12» за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7) Відповідно до Висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків № 145 від 12.02.2015 року, [PERSON], [INFO] за рівнем обмеження життєдіяльності має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків (а.с. 8). З метою встановлення дійсного психічного стану [PERSON] ухвалою суду від 22.04.2015 року було призначено відносно неї судово-психіатричну експертизу (а.с. 20-21). Як вбачається з Висновку судово-психіатричного експерта № 455 від 28.05.2015 року (a.с. 26а-27): «[PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, параноїдний синдром, дисоціативний дефект (F 20.0) і за своїм психічним станом у даний час вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над нею опіки». Частина перша статті 39 ЦК України визначає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про доведеність тієї обставини, що [PERSON] дійсно має хронічний, стійкий психічний розлад через який не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку з чим суд визнає вимоги заявниці доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому її заява підлягає задоволенню в повному обсязі, що відповідає інтересам хворої. На підставі вищевикладеного, ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved