Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Заявниця [PERSON] просить встановити, що померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO]. Заявниця посилається на те, що з 202 по 2008 рік проживала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], від якого в них народилася дочка. Оскільки заявниця не перебувала в шлюбі з померлим [PERSON], її дочка не має права на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, так як в її свідоцтві про народження в графі «батько» зазначений [PERSON], відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відсутність відомостей про батька в актовому записі про її народження дитини пов'язане з тим, що її батьки не перебували у зареєстровано шлюбі, і всі дані стосовно її народження записувалися із слів матері. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися проте надали на адресу суду заяви в яких заявлені вимоги визнають повністю та просять слухати справу у їх відсутність (а.с.29-30). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в м.Житомирі народилася [PERSON], в свідоцтві про народження якої в графі батько зазначено6 [PERSON] (а.с.3). Згідно з Ввитягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що реєстрація народження [PERSON] була проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (зі слів матері) (а.с.4-5). [INFO] в м.Одеса помер [PERSON] (а.с.9). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вони є рідними батьками [PERSON] Свідки підтвердили факт, що померлий син проживав в цивільному шлюбі з заявницею в м.Одесі, від якого мають малолітню дочку. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту батьківства, які регулюються нормами ЦПК України та СК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків або рішення суду, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 130 СК України встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Зазначене узгоджується з п.7 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» що передбачає, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно з ч.1 ст.135 СК України. Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту батьківства, що померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO], а отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». На підставі викладеного та

Outcome: approved