Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. По липень 2014 року разом із чоловіком і дочкою вона проживала у [INFO], б. 9, кв. 32. На початку серпня 2014 року вона разом із дочкою виїхала на підконтрольну Україні територію в м.Гірник., [ADDRESS], де згодом зареєструвалась, як тимчасово переміщена особа. ЇЇ чоловік не зміг виїхати разом із нею в м.Гірник, так як в м.Донецьк у важкому стані здоровя знаходилась його мати [PERSON] Лукінічна та її чоловік здійснював за нею догляд. 20 вересня 2014 року її чоловік на автомобілі [NUMBER] вихав з місця проживання до м.Гірник, про що повідомив у телефонній розмові. На блокпосту, що розташований в Абакумова-Старомиайлівка в Кіровському районі м.Донецька у телефонній розмові чоловік повідомив, що його затримала для огляду автомобіля. Після чого зв'язок з чоловіком обірвався, до м.Гірник він не приїхав. Пошуки чоловіка результатів не дали. Заявником був виявлений автомобіль в м.Донецьку і доставлений в м.Гірник. По факту зникнення чоловіка відкрито кримінальне провадження №12014040630002182 від 01.10.2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10.12.2015 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 01.10.2014 року. Вважає його померлим, оскільки з часу обставин, які загрожували смерті її чоловіку, пройшло більше трьох років, але відомості відносно його місця перебування не відомі. Визнання її чоловіка померлим необхідно з метою отримання свідоцтва про смерть та спадщини. Просить суд, оголосити [PERSON], [INFO], померлим. Заявник [PERSON]. в судовому засіданні підтвердила обставини викладені у заяві, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Селидівської міської ради, в судове засідання не з,явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Допитаний судом свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що її син перебуває у зареєстрованому шлюбі з дочкою заявника - [PERSON], яка у 2014 року виїхала з м.Макіївка в м.Гірник та є внутрішньо переміщеною особою. Свідок підтвердила, що 20.09.2014 року вона разом із [PERSON] чекали на приїзд [PERSON], та цього ж числа він зателефонував [PERSON] і повідомив, що його затримали на блокпосту, що розташований в Абакумова-Старомихайлівка в Кіровському районі м.Донецька. З цього часу зв'язок з [PERSON] було втрачено. Місце перебування його невідомо. Допитаний судом свідок [PERSON], яка є сестрою [PERSON], у судовому засіданні показала, що [PERSON] вона знає з 2013 року та їй відомо, що [PERSON] з дитиною зареєструвались, як внутрішньо переміщені особи в м.Гірник у 2014 році, а її чоловік залишився у м.Донецьк та приїздив на вихідні. У вересні 2014 року [PERSON] повинен був прибути до м.Гірник, але не прибув. На даний час місце знаходження [PERSON] їй не відомо, ніяких відомостей про нього немає. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб 1-НО №249101, видане Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. В судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] проживала у м.Макіївка, та у 2014 році [PERSON] проживав у м.Донецьку. Місто Макіївка та Донецьк є населеними пунктами, які відповідно до Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р, відноситься до населеного пункту, де здійснювалася антитерористична операція. З акту житлово-побутових умов, складеного депутатом Гірняцької міської ради 03.11.2017 року за № 705 вбачається, що [PERSON] приїхала у м.Гірник у серпні 2014 року разом із своєю сімєю у складі: чоловіка [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та проживали за адресою: м.Гірник, пр..Стадіонний, 31/11 з серпня 2014 року по вересень 2016 року. [PERSON] виїхав з м.Гірник у вересні 2014 року до м.Макіївка за речами та більше не повернувся. На даний час місце знаходження його невідомо. З акту обстеження матеріально - побутових умов №704 від 03.11.2017 року, складеного депутатом Гірницької міської ради в присутності свідків [PERSON] і [PERSON], вбачається, що [PERSON] зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа за адресою: м.Гірник, вул.. Центральна, б. 127 з вересня 2016 року і проживає за цією адресою по теперішній час разом із дочкою [PERSON], [INFO]. Чоловік [PERSON] [PERSON], [INFO] за вищевказаною адресою не зявлявся та не проживав. Згідно з довідкою, виданою слідчим СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, вбачається, що у провадженні СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №12014040630002182 від 01.10.2014 року за фактом зникнення [PERSON] за ч. 1 ст. 115 КК України, та станом на 31.07.2015 року [PERSON] вважається безвісно зниклим, досудове розслідування триває, рішення не прийнято. З повідомлення Головного управління НП в Дніпропетровській області від 19.02.2018 року №2/1733, вбачається, що станом на 19.02.2018 року кримінальне провадження №12014040630002182 перебуває у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області, досудове розслідування триває, місцезнаходження [PERSON] залишається не встановленим. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10.12.2015 року, яке набрало законної сили, визнано [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 01.10.2014 року. З повідомлення штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України вбачається, що за даними Міжвідомчого центру допомоги громадянам у питаннях звільнення полонених, заручників та віднайдення зниклих безвісті чоловік заявниці - [PERSON], [INFO], значиться зниклим безвісті, інформацію щодо місця перебування [PERSON] або про осіб, під контролем яких він може перебувати, не володіють. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника та свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності ,яка склалася щодо правовідносин за участю особи , яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав : 1) відсутність особи в місці її постійного проживання ;2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років , а якщо вона зникла безвісті за обставин , що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців . Виняток встановлений у ч.2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа ,яка пропала безвісти, у зв»язку з воєнними діями , може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи , незважаючи на вжиті заходи. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Враховуючи надані [PERSON] докази, показання свідків [PERSON] і [PERSON], у їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] зник безвісті за обставин, які загрожували його життю та дають підставу припустити його загибель 01.10.2014 року у м. Донецьку. Також існують і перешкоди у реалізації заявником прав або виконання обовязків,повязаних з відсутністю особи, яку вона просить оголосити померлою. За наведених обставин вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 10.12.2015 року, яке набрало законної сили, визнано [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім з 01.10.2014 року, то суд вважає за необхідне днем вірогідної смерті [PERSON] вважати 01.10.2014 року. Відповідно до ст.. 307 ЦПК України, суд вважає за необхідне вжити заходів через органи опіки та піклування Селидівської міської ради вжити заходи щодо встановлення опіки над майном [PERSON], [INFO], місцеперебування якого невідоме, оскільки опіку над майном не встановлено. Відповідно до ст.. 47 ЦК України та 308 ЦПК України суд вважає за необхідне зобовязати Державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори вжити заходів для охорони спадкового майна [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved