Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання її сина [PERSON] безвісно відсутнім. Свої вимоги мотивує тим, що останній у 2002 р. досяг повноліття У 2002 році син був вперше засуджений до позбавлення волі, а в подальшому ще тричі відбував покарання у місцях позбавлення волі. Останній раз звільнився 06.02.2015 року, після чого 13.13 лютого вирішив пройти курс реабілітації з приводу тривалого вживання наркотичних засобів і відбув до реабілітаційного центру в м. Київ (точна адреса невідома). Після цього він більше додому не повернувся. 29.08.2015 року заявниця звернулась до Іванківського ВП з повідомленням про безвісне зникнення сина. Відкрите кримінальне провадження за цим фактом було закрите на підставі ч.1 ст. 284 КПК України. Їй також повідомили з поліції, що 17.02.2015 року син перетнув українсько-російський кордон, а інформація про зворотній перетин відсутня. Визнання сина безвісно відсутнім необхідне їй для оформлення субсидій на оплату комунальних послуг, крім того, у нього залишились непогашені борги перед банківськими установами. У судовому засіданні заявниця підтримала заяву про визнання сина [PERSON] безвісно відсутнім. Будучи допитаною у якості свідка, вона дала показання про те, що після того, як син поїхав у реабілітаційний центр у м. Київ, він повідомив, що їде в такий же центр до Москви. Останній раз відомості про нього були отримані приблизно в травні 2015 року. Більше він на звязок не виходив. Визнання сина безвісно відсутнім необхідне їй для оформлення субсидії, вирішення його боргових зобовязань, дарування квартири, в якій він зареєстрований і має свою частку, доньці. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON], будучи допитаною у якості свідка, крім того, повідомила, що після відїзду брата до Москви, їм надійшла інформація, що брат втік з реабілітаційного центру. Згодом через його знайомих вони з матірю дізналися, що після пожежі йому ампутували обидві ноги до коліна. З середини 2015 року ніяких відомостей про нього вони не мають. У випадку, коли він з*явиться, вони від нього не відмовляються, будуть ним опікуватися. Але на даний час слід прийняти рішення про те, що він є безвісно відсутнім. Вислухавши заявницю, заінтересовану особу, як свідків, вивчивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про народження [PERSON], де заявниця зазначена його матірю; довідку Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області № Л-338 від 18.05.2017 року, згідно з якою кримінальне провадження № 12015110180000537 від 29.08.2015 року за фактом зникнення [PERSON] закрито 08.09.2015 року за ч.1 ст. 284 КПК, лист ТОВ «Фінансові перспективи», адресований [PERSON], а якому повідомляється про наявність станом на 20.04.2017 року боргу у сумі 45536,25 грн. за кредитним доголвром № 001-28625-221012 від 22.10.2012 року, суд вважає, що заява обгрунтована. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування. Так як відомостей про місце перебування [PERSON] немає більше одного року, а фактично біля 2 років, в інтересах заявниці, його слід визнати безвісно відсутнім. На підставі наведеного,

Outcome: approved