Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що по вул. Тростянець, 21, в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області проживали її дід [PERSON], [INFO], та бабуся [PERSON], [INFO], і їм на праві власності належали житловий будинок, господарські будівлі та споруди по зазначеній адресі, земельні частки (паї). 12.10.1999 року помер дід [PERSON], а 08.03.2004 року померла бабуся [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном діда, але юридично не оформила. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на все належне їй майно, яке вона ще за життя заповіла їй та [PERSON] в рівних долях кожному. Дід та баба були перестарілими, хворіли, бабуся останні роки була лежачо-хвора і вона перейшла з 1998 року проживати до них в село, де вела господарство, обробляла земельну ділянку, доглядала за дідом та бабусею. В нотаріальному порядку заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації) зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. А тому, з метою прийняття спадщини, заявниці необхідно встановити факт її постійного проживання з бабусею [PERSON] з 1998 року по день її смерті, за адресою: вул. Тростянець, 21, в с. Хотимир, Тлумацький район, Івано-Франківська область. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, наведених у заяві, просили встановити юридичний факт про те, що [PERSON] з 1998 року постійно проживала разом з бабусею [PERSON]М . по день її смерті без реєстрації за адресою: вул. Тростянець, 21, в с. Хотимир, Тлумацький район, Івано-Франківська область. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином через поміщення оголошення про виклик до суду в засобах масової інформації. Свідки: [PERSON] та [PERSON], які є жителями с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, в судовому засіданні засвідчили той факт, що [PERSON] з 1998 року постійно проживала разом з бабусею [PERSON], до дня її смерті вела з нею спільне господарство, проводила її похорон. Суд заслухавши заявницю та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 5 за 1986-1990 роки Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (стор. 65) в господарстві особовий рахунок 403 станом на 01.07.1990 року проживали: [PERSON], [INFO], - голова господарства та [PERSON], [INFO] дружина (а.с. 5). Згідно довідки Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 222 від 22.02.2017 року з дня смерті [PERSON], який помер 12.10.1999 року (а.с. 7), в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON], з якою до дня смерті проживали разом, вели господарство, були зареєстровані за адресою: [INFO]. На день смерті. В господарстві проживала без реєстрації місця проживання [PERSON] з 1998 року, яка проводила похорон померлої, вели спільно господарство, обробляє змельну ділянку, підтримує господарство та сплачує необхідні платежі. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Івано-Франківською першою державною нотаріальною конторою 28.01.2004 року (а.с. 4). Відповідно до довідки Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 362 від 18.05.2017 рокуДосин Г.М., [INFO], дійсно проживає [INFO] (а.с. 52). Відповідно до сертифікату серії ІФ № 0077646 від 04.06.2002 року, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 62,58 умовних кадастрових гектарів (а.с. 10). Також, згідно сертифікату серії ІФ № 0077024 від 30.09.2004 року, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у АКГ «Прапор України», що в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 62,58 умовних кадастрових гектарів (а.с. 9). 08.03.2004 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Ще за життя вона посвідчила заповіт, яким заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях все належне їй на день смерті майно (а.с. 6). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 року), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 29.09.2004 року та 20.11.2004 року [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 12, 11). Дані відомості також підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ № 201616 від 01.11.2004 року (а.с. 13). В нотаріальному порядку заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 14). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зазначена обставина перешкоджає заявниці належно оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Заслухавши представників заявниці та свідків, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем, що має для заявниці юридичне значення. На підставі п.5 ч.1, ч. 2 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved