Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що вона народилася 19.08.1984 року, батько [PERSON], мати [PERSON]. 05.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу, актовий запис №714, прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. 21 квітня 2018 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,36 га, кадастровий номер 6122089900010010626, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шутроминської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області; на земельну ділянку площею 1,01 га, кадастровий номер 6122089900010010179, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шутроминської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області. Спадкоємицею першої черги на спадщину за законом є вона, як донька спадкодавця, оскільки її батько [PERSON] подав заяву про відмову від обовязкової частки на її користь. Інших спадкоємців щодо майна померлої [PERSON] немає. Вона 05.10.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус листом №644/01-16 від 23.10.2018 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у Державних актах серії ЯГ №028354 та серії ЯГ №022856, виданих Заліщицькою районною державною адміністрацією, спадкодавець записаний як «Ляпінська Віра Василівна», а правильно згідно з свідоцтвом про смерть «Лапінська Віра Василівна». Наявні розбіжності унеможливлюють оформлення та отримання спадщини. У звязку з неможливістю вирішення даної справи у позасудовому порядку, просила суд встановити факт належності [PERSON], яка померла 21 квітня 2018 року, правовстановлюючих документів, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №022856 від 16 травня 2006 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №028354 від 12 травня 2006 року, що видані на імя [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій вимоги заяви підтримала та просила заяву розглядати у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник заінтересованої особи Дорогичівської сільської ради ОТГ Заліщицького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників\~\~справи\~\~чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.6) [PERSON] народилась 19 серпня 1984 року, батько: [PERSON], мати [PERSON]. 05 червня 2013 року заявниця [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). 23 квітня 2018 року померла мати заявниці [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,36 га, кадастровий номер 6122089900010010626, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шутроминської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності серії ЯГ №022856 (а.с.9) та на земельну ділянку площею 1,01 га, кадастровий номер 6122089900010010179, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шутроминської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності серії ЯГ №028354 (а.с.10). Під час свого життя [PERSON] заповіту не склала, тому спадкування після її смерті здійснюється згідно з законом в порядку черговості. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицею першої черги на спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] є заявниця [PERSON], як донька спадкодавця, оскільки чоловік померлої [PERSON] подав заяву про відмову від обовязкової частки на користь доньки, що підтверджується копією заяви №28 від 22.08.2018 року (а.с.13). Інших спадкоємців щодо майна померлої [PERSON] немає. Заявниця [PERSON] 05.10.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, спадкова справа заведена 05 жовтня 2018 року за №137/2018, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11). Нотаріус листом №644/01-16 від 23.10.2018 року (а.с.12) відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у Державних актах серії ЯГ №028354 та серії ЯГ №022856, виданих Заліщицькою районною державною адміністрацією, спадкодавець записаний як «Ляпінська Віра Василівна», а правильно згідно з свідоцтвом про смерть «Лапінська Віра Василівна». Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту належності вказаних Державних актів померлій [PERSON] необхідно заявниці для оформлення та отримання спадщини. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що належить встановити факт належності [PERSON], яка померла 21 квітня 2018 року, правовстановлюючих документів, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №022856 від 16 травня 2006 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №028354 від 12 травня 2006 року, що видані на імя [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved