Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Заявниця в судовому засіданні підтримала свою заяву та просить суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини однією сім'єю зі своєю матір'ю [PERSON], померлою 20 лютого 2017 року. Заінтересована особа Територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету Покровської міської ради в судове засідання не зявився, але надав суду письмове клопотання, згідно якого просить розглянути справу без участі їх представника, прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] дочка [PERSON], яка померла 20.02.2017 року. До дня смерті вони протягом тривалого часу проживали разом [INFO]. [PERSON] доглядала за своєю матірю, оскільки остання постійно хворіла. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] його дружина. [PERSON] була його тещею, яка померла 20.02.2017 року. Його дружина проживала разом зі своєю матірю та доглядала за нею протягом тривалого часу, оскільки її матір постійно хворіла. Суд, вислухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], являється матір'ю заявниці [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження серії ІІ-КИ №378357, яке видано 28.07.1976 року міськвідділом РАГСу м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. На підставі договору купівлі-продажу квартири 18 липня 2000 року мати заявниці придбала право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] (на той час вул. Калініна) в м. Покров (на той час м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області, де постійно проживала та була зареєстрована. [PERSON] була зареєстрована разом зі своєю сім'єю за адресою: [ADDRESS]. З лютого 2016 року мати заявниці тяжко захворіла і потребувала постійного догляду, тому вона фактично з цього часу з нею разом проживала за місцем її реєстрації, а саме: в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Саме такі відносини були у мене з матір'ю на час нашого постійного проживання разом з нею на час відкриття спадщини. 20 лютого 2017 року померла мати заявниці - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-КИ № 735748, яке було видано 20.02.2017 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру №28 в житловому будинку №42 по вул. Центральній (Калініна) в м. Покров (м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 18.07.2000 року, який було посвідчено завідуючою Орджонікідзевської державної нотаріальної контори [PERSON] та реєстровано в реєстрі за № 1014. Заявниця є спадкоємицею першої черги відповідно до вимог ст. 1261 Цивільного кодексу України, яка відкрилась після смерті матері, так як вона інших дітей не мала та в шлюбі на час смерті не знаходилась. Крім цього, згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 січня 2018 року. Нотаріусом заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона не була зареєстрована за однією адресою з матір'ю та пропустила строк на прийняття спадщини. Заявниці було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання з матір'ю на час її смерті відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Фактично [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, яка прийняла спадщину, виходячи з того, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з нею, а інших спадкоємців першої черги за законом немає. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до розяснень, які викладені у п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає необхідним заяву [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved