Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] , у якій просила суд видати обмежувальний припис із заборонами кривднику: перебування в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування заявниці, а саме дитячого садку №3 за адресою: м. Попасна, вул. Бахмутська , 10 А ; особисто або через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; ведення листування, телефонних переговорів з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. Заява вмотивована тим, що заявниця перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, розірваному 21.08.2019 . між нею та колишнім чоловіком 01.03.2020 почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка кривдника стала агресивною: погрожує фізичною розправою та відбиранням дитини; постійно психологічно тисне на неї, постійно переслідує у під`їзді її будинку, принижує, залякує. Погрожує та ображає при зустрічі, по телефону, в смс-повідомленнях. 29.03.2020, дочекавшись її біля під`їзду, схопив за руки та плюнув в обличчя, словесно ображав, поки не довів до сліз, тому викликала поліцію. 01.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 03.04.2020. У судовому засіданні заявниця підтримала заяву, підтвердила викладене у ній, доповнивши, що колишній чоловік її постійно переслідує, чекає у під`їзді її будинку, біля дитсадка, погрожує, ображає різними словами, телефонує з погрозами та образами, постійно приходить до неї додому, вибиває двері. Приходив до неї на роботу, скаржився на неї керівництву, що буцімто вона вживає спиртні напої. Сварки він мотивує питаннями виховання сина, однак це лише привід. Насправді [PERSON] висловлюється, що вона його зрадила, зруйнувала сім`ю, зловживає спиртними напоями, ображає та принижує її, тобто причиною є ставлення кривдника саме до неї. Він приходить до неї майже щодня і стаються конфлікти. Поліція двічі виносила йому терміновий заборонний припис по 3 дні. У ці дні вона мала спокій. Заінтересована особа у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, наголосивши на тому, що він є батьком дитини, тому заборони наближатися до дитсадка буде порушенням його батьківських прав. Домашнього насильства щодо заявниці він не вчиняє. Між ними дійсно виникають сварки через їх спільного сина. Заявниця останнім часом почала зустрічатися з чоловіком, з яким, за словами дитини, вживає спиртні напої. Вона належним чином не виховує сина, дитина у п`ять років вживає нецензурну лексику, боїться її. Він спілкується з сином, але хоче, щоб це було частіше, однак заявниця перешкоджає. Зустрічає заявницю майже щодня, бо має гараж біля її будинку. При зустрічах у них виникали сварки щодо виховання сина, під час яких він емоційно міг ображати, обзивати заявницю, але нецензурну лайку він не використовує взагалі. Він дійсно приходив до заявниці на роботу, бо йому стало відомо, що вона на роботі вживає спиртні напої. Поговорив з її керівництво, внаслідок чого навіть на 8 березня колектив побоявся святкувати зі спиртним. Він не погрожував заявниці, лише сказав, що покладе все своє життя на те, щоб забрати у неї сина. Дійсно телефонував та писав образливі смс-повідомлення матері заявниці в емоційному пориві. Вважає, що заявниця психологічно тисне на дитину, погано його виховує, тому він звернувся до служби у справах дітей із відповідною заявою. Суд, вислухавши заявницю, заінтересовану особу, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту заявниці. [PERSON] проживає у [ADDRESS] , що визнано сторонами. Заявниця та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, розірваному 23.09.2020 рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 21.08.2020, що підтверджується копією рішення суду. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. 01.03.2020 та 29.03.2020 Попаснянським ВП ГУНП в Луганській області видано термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] , згідно яких заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] протягом трьох діб. Відповідно до п.3, 4, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частинами 2, 3, 4 статті 26 Закону № 2229-VIII визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З огляду на положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію, і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом. З пояснень заінтересованої особи [PERSON] вбачається, що він дійсно майже щодня спілкується із заявницею, здебільшого біля її будинку. Спілкування проходить у формі сварок, оскільки спокійне спілкування між ними неможливе. [PERSON] визнав, що в емоційному пориві неодноразово ображав та обзивав заявницю, погрожував забрати дитину; визнав, що приходив до неї на роботу та скаржився її керівництву; 29.03.2020 взяв її за руку та сварився з нею через дитину, емоційно висловлювався на її адресу: обзивав. З копії термінових заборонних приписів стосовно кривдника від 01.03.2020 та 29.03.2020 вбачається, що органом поліції припинено факти домашнього насильства з боку [PERSON] на адресу [PERSON] та застосовано запобіжні механізми у формі припису. З копії смс-повідомлень, наданих заявницею, вбачається що [PERSON] направив повідомлення погрожуючого характеру, яке має ознаки психологічного тиску. Заявницею та заінтересованою особою визнано, що ці смс-повідомлення були направлені [PERSON] на телефон матері заявниці, бо заявниця заблокувала спілкування з ним власним телефоном. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства у формі психологічного насильства (переслідування, приниження, погрози, образи) щодо заявниці, а тому є необхідність видачі обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Визначаючи вид кожної із заборон, суд враховує право батька на спілкування з сином та участі у його вихованні. У зв`язку з цим суд вважає необґрунтованим застосовування заборони наближення до дитсадка на 50 м, оскільки факти насильства щодо дитини відсутні. Отже, у задоволенні заяви в цій частині слід відмовити. Суд вважає обґрунтованим застосування заборони: 1) перебування в місці проживання заявниці за адресою: [ADDRESS] ; 2) наближення на 50 м до місця проживання (перебування), роботи заявниці; 3) особисто або через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; 4) ведення листування, телефонних переговорів з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. Строк дії обмежень, з урахуванням характеру та тривалості насильства, суд вважає виправданим у шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial