Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Заявниця\~\~звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи заяву тим, що 02.02.2006 помер її батько [PERSON], з яким вона проживала постійно в с. Зозів по вул. Визволення, 43, Липовецького району з серпня 2005 року по день його смерті 02.02.2006. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку вона прийняла шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від неї не відмовилась у межах визначеного законодавцем строку, утім нотаріус відмовив у видачі на її імя нотаріального акту, вказуючи на те, що постійне місце проживання із спадкодавцем належним чином не підтверджено, що стало підставою для звернення до суду, оскільки іншого порядку встановлення факту від якого залежать її майнові права чинним законодавством не передбачено. У визначений судом строк заінтересованою особою відзиву до суду не було подано. Заявник та її представник в судове засідання не зявились, у заяві яку заявник надала суду зазначила, що вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про поважність причин неявки в судове засідання не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не направив. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності встановив, що 02.02.2006 в м. Вінниці Вінницької області помер [PERSON], в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія І-АМ №357853. Після його смерті відкрилась спадщина. Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказуючи, що від спадщини в межах шестимісячного строку вона не відмовлялась, а в нотаріальному порядку позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. На підтвердження обставин вказаних у заяві заявник надала довідку № 314 від 21.03.2018, видану виконкомом Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, відповідно до якої констатовано, що на день смерті [PERSON], 02.02.2006, разом з ним із серпня 2005 року і на день його смерті 02.02.2006, в с. Зозів по вул. Визволення, 43, Липовецького району, на протязі шести місяців спільно за вказаною адресою проживала без реєстрації донька [PERSON], яка проживає і на даний час, інші зареєстровані особи чи такі які постійно проживають відсутні. У той же час згідно паспортних документів зареєстроване місце проживання заявника с. Четвертинівка, вул.. Б. Хмельницького, буд.5, Тростянецького району, Вінницької області. Статтею 33 Конституції України гарантується\~кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Відповідно до статті 2 Закону України від 11.12.2003 р. № 1382-IV «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закону), реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність\~не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.\~ Згідно до статті 3 Закону № 1382-IV\~, реєстрація \~внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Наведене свідчить, що відмітка у паспорті про реєстрацію місця проживання особи є лише технічною процедурою обліку громадян в Україні. У той же час відповідно до абз. 5 ст. 3 Закону місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до п.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено обставини, на які вона посилається у заяві, встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її спадкових прав, іншого порядку чи можливості встановити даний факт чинним законодавством не передбачено, а встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин, суд задовольняє заяву у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved