Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою і просить встановити той факт, що [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], є однією і тією ж особою, та що вона є дружиною [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] в с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області. У 1967 році вона закінчила школу і уклала шлюб з [PERSON], з яким розлучилась у 1990 році, залишився собі його прізвище. 25 грудня 1990 року вона вдруге уклала шлюб з [PERSON], проте відразу не змінила своє прізвище, а змінила його за вимогою чоловіка у 1994 році. В 1996 року її чоловік загубив паспорт та 14 червня 1996 року отримав новий на підставі свідоцтва про народження, яке складено російською мовою. Однак, при видачі нового паспорту при перекладі з російської мови на українську його прізвище було записано як «[PERSON]» замість «[PERSON]». [INFO] її чоловік помер. Вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Сурженко І.І. для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з розбіжністю у написанні прізвища її чоловіка у наданих нею документах. У зв'язку з викладеним вона звернулася з заявою до суду. У судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні заяви, посилаючись на обставини, викладені в заяві. При цьому пояснила, що розбіжність в документах у написанні прізвища її чоловіка виникла в результаті неоднакового перекладу з російської на українську мову, що на даний час перешкоджає їй оформити спадщину після його смерті. Заінтересована особа - приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Сурженко І.І. у судове засідання не з'явилася, але направила до суду заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути за її відсутності. Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, заявниця народилася [INFO] в с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 16 лютого 1996 року (а.с.4). 06 грудня 1967 році заявниця уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що свідчить штамп на свідоцтві про її народження (а.с.7). В 1990 році вона розірвала шлюб з [PERSON], при цьому залишивши прізвище чоловіка «[PERSON]». 25 грудня 1994 року заявниця вдруге уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). Заявниця у судовому засіданні пояснила, що у 1996 року її чоловік [PERSON] загубив паспорт, а 14 червня 1996 року отримав новий на підставі свідоцтва про народження, яке складено російською мовою, в якому його прізвище при перекладі з російської мови на українську було записано як «[PERSON]» замість «[PERSON]», відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть (а.с.10). Заявниця, як спадкоємниця за заповітом, звернулася до нотаріуса для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з розбіжністю у написанні прізвища її чоловіка у наданих нею документах. Той факт, що [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], є однією і тією ж особою, та є чоловіком [PERSON], [INFO], підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9), свідоцтвом про право власності, посвідченим державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б. 04 квітня 2008 року, в якому вказано, що в спільному сумісному майні подружжя, придбаному ними за час шлюбу, право власності по ? частині належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.25), договорами дарування, посвідченими державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б. 04 квітня 2008 року, в яких вказано, що [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар належне йому нерухоме майно. Крім того, цей факт підтверджується довідками виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 861 та № 862 від 10.03.2017 року, в яких вказано, що [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав в [ADDRESS] по день смерті [INFO]. Разом з померлим на день його смерті була зареєстрована та постійно мешкала його дружина [PERSON], [INFO] (а.с.31, 32). Крім того, 18 лютого 2014 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті належатиме йому та на що він за законом матиме право, який посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Сурженко І.І. та зареєстрований в реєстрі за № 198 (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч.2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину. З урахуванням викладеного суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved