Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO], померлого 01 вересня 2016 року у селі Безіменне Новоазовського району Донецької області внаслідок серцевої недостатності. Зазначила, що вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть №040494, виданим Новоазовським районним відділом ЗАГС, а також довідкою №1048 від 11 жовтня 2016 року, складеною сільською адміністрацією. При зверненні заявниці до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть належного зразку, їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті було предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим, [PERSON] звернулася до суду в порядку п.8 ч.1 ст.256 ЦПК. Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВА №9833333, виданого Іллічівським РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області 21 серпня 1997 року, [PERSON] народилася 28 лютого 1963 року у с.М.-Качкари Новоазовського району. Остання зареєстрована за адресою: [INFO]. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії ІV-УР №1920398, виданим 04 квітня 1963 року, актовий запис №19, вчинений Безіменний сільським ЗАГС Новоазовського району Донецької області; свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Ніжельська», серії V-HO №303024, виданим 15 жовтня 1987 року, актовий запис №3761 складений Будинком одруження міста Жданова (колишня назва міста Маріуполя) Донецької області. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВС №725952, виданого Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області 29 грудня 2000 року, [PERSON] народився 27 вересня 1933 року у селі Веденське Новоазовського району Донецької області. Судом встановлено, що [PERSON] помер 01 вересня 2016 року у селі Веденське Новоазовського району Донецької області внаслідок серцевої недостатності. До моменту смерті він був зареєстрований за адресою: [INFO], 8. Цей факт підтверджується, зокрема, свідоцтвом про смерть №040494, виданим Новоазовським районним відділом ЗАГС, а також довідкою №1048 від 11 жовтня 2016 року, складеною Безіменською сільською адміністрацією. В матеріалах справи міститься також заява [PERSON], [INFO], (паспорт серії ВА №619759, виданий Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області 04 квітня 1997 року), котра підтвердила той факт, що особисто була знайома із [PERSON], котрий помер 01 вересня 2016 року на тимчасово окупованій території. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, село Безіменне Новоазовського району Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За положеннями ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з цим, заявник звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для проведення належної реєстрації смерті. Однак, листом останній було відмовлено у реєстрації смерті за предявленими документами та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно положень ч.4 ст.257-1 ЦПК, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таке рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення особистих та майнових прав його спадкоємців, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення юридично значущого факту, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву.

Outcome: approved