Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду 01.04.2016р. з заявою, в якій зазначила, що її колишній чоловік [PERSON] в вересні 2010р. зник. В жовтні 2010р. вона написала заяву до відділу внутрішніх справ Придніпровського районну в м. Черкаси з приводу зникнення її чоловіка. 28.03.2016р. ГУ національної поліції в Черкаській області видало довідку в якої вбачається, що з 08.10.2010р. [PERSON] перебуває в державному розшуку за Черкаськім відділом поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області і до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено. Тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про оголошення свого чоловіка [PERSON] померлим задля оформлення спадкових справ на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та грошові вклади в Укрсиббанку та Ощадбанку. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та пояснила суду, що з [PERSON] вони перебували у шлюбі з 1970р. В останнє вона його бачила на початку 2010 року, а потім виїхала за кордон до своєї доньки, оскільки та захворіла і потребувала її допомоги. У вересні 2010 році їй подзвонили сусіди та повідомили, що її чоловік зник. Вона подзвонила онуку [PERSON], щоб він перевірив цю інформацію. Після огляду квартири, в якій вона проживала разом зі своїм чоловіком, онук повідомив, що в квартирі горить світло, мобільний телефон та інші особисті речі дідуся знаходяться на місці, а він сам відсутній. 07.10.2010р. вона повернулася до м. Черкаси та одразу звернулась до органів внутрішніх справ з заявою про розшук її чоловіка. З того часу жодних відомостей про нього ні вона, ні їх спільні друзі та родичі не мають. Вважає, що її чоловік вже помер, оскільки як би ж це було інакше, він обовязково дав би про себе знати. Просила задовольнити заяву. Представник заявника [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, вимоги заявниці у судовому засіданні підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] з 08.10.2010р. перебуває у розшуку та на теперішній час жодних відомостей про нього немає. Ніхто з його рідних та друзів з того часу його не бачили та нічого про нього не чули. Оскільки факт пятирічної відсутності [PERSON] підтверджується довідкою ГУ Національної поліції в Черкаській області від 28.03.2016р. та показами свідків, просить задовольнити заяву заявниці в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є онуком заявниці. Про [PERSON] не має ніяких відомостей протягом останніх пяти років. Він навідувався на квартиру діда після дзвінка [PERSON] і бачив, що в квартирі було увімкнуте світло, а мобільний та наручні часи (які дід постійно носив) лежалі на столі, виникало таке відчуття, що людина вийшла на декілька хвилин. Тому він викликав наряд міліції для огляду квартири. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є сусідкою заявниці та [PERSON], якого знає дуже давно. Разом з [PERSON] вони разом працювали. [PERSON] вона може охарактеризувати лише з позитивної сторони. В останнє вона бачила [PERSON] 18-19 вересня 2010р.. З того часу вона більше не бачила [PERSON] і нічого про нього не чула. Заслухавши пояснення заявниці, представника заявниці, свідків, дослідивши усі наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Зокрема, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 10.10.1975р. зареєстрований за адресою: [INFO]/1, кв.19, м. Черкаси, що підтверджується його копією паспорта (а.с.9). Заявниця перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.5). З 23 вересня 2010р. [PERSON] вийшов зі своєї квартири і до теперішнього часу додому не повернувся. Згідно відомостей ГУ НП в Черкаській області [PERSON] перебуває у державному розшуку з 08.10.2010р. і по теперішній час його місцезнаходження не встановлено (а.с.5, 6). Квартира за адресою: вул. Гоголя, буд.391/1, кв.19, м. Черкаси, - яка є останнім відомим місцем проживання та реєстрації [PERSON] належить на праві приватної власності заявниці, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло (а.с.18). Згідно п.3 ч.2 ст.234 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) справи про оголошення фізичної особи померлою суд розглядає в порядку окремого провадження. Статтею 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Разом з тим, статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, який постійно або тимчасово проживає в Україні, зобов'язаний зареєструвати своє місце проживання. Згідно ст.10 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання встановлюються Кабінетом Міністрів України. До 04.04.2016р. ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» діяв в редакції, відповідно до якої статтею 11 цього Закону передбачалося, що порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012р. №1077 затверджений порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні. Пунктом 2.1 зазначеного Порядку передбачено, що громадянин України, який постійно або тимчасово проживає в Україні, зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Таким чином, законодавство України поряд з гарантуванням свободи пересування та права вільного вибору місця проживання покладає на фізичну особу обовязок реєструвати місце свого проживання або перебування, тобто надавати відомості про своє місце перебування, і не дотримання цього обовязку має відповідні правові наслідки. Одним з таких наслідків є можливість оголошення особи померлою у разі відсутності відомостей про місце її перебування за місцем її постійного проживання, що тягне правові наслідки, які настають у разі смерті (ст.ст.46, 47 ЦК). Судом встановлено, що за останнім відомим місцем проживання [PERSON] за адресою: вул. Гоголя, буд.391/1, кв.19, м. Черкаси, - відсутні відомості про його місце перебування з жовтня 2010р., тобто понад пять років. Зазначена обставина підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні, зокрема, паспортом [PERSON] з відомостями про зареєстроване місце проживання, довідкою з ГУНП в Черкаській області про наслідки розшуку [PERSON], поясненнями свідків. Відсутність відомостей про місце перебування [PERSON] перешкоджає заявниці реалізувати в повній мірі її право на розпоряджання їх спільним майном та реалізації її інших особистих прав та інтересів. Згідно ст.46 ЦК фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved