Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в м. Лебедині помер її вітчим [PERSON] . 12.12.1996 року останній склав заповіт на моє ім`я, яким на випадок своєї смерті заповів мені все належне йому майно на день його смерті. 25.03.2002 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ № 044179 та передано у приватну власність три земельні ділянки, які розташовані на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення заявниці роз`яснене, що не можна видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки , оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт родинних відносин і їхнього спільного проживання однією сім`єю більше п`яти років до моменту його смерті. У зв`язку з цим заявниця звернулася до суду і просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю її - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , який помер [INFO] у період з 15.09.2010 року і до дня його смерті - [INFO] по [ADDRESS] . У судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю, із підстав, які зазначені в заяві, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Дубровін О.І. - голова Московськобобрицької сільської ради в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву в якій проти задоволення вимог [PERSON] не заперечив. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [INFO] в м. Лебедині помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.8). За життя, 12.12.1996 року [PERSON] склав заповіт на все своє майно на ім`я [PERSON] , заповіт посвідчено секретарем виконкому Московськобобрицької сільської ради за № 124 від 12.12.1996 року (а.с.6). [PERSON] на підставі розпорядження голови Лебединської райдержадміністрації № 20 ід 25.01.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площе 2,73 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району. Землю передано для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ № 044179 (а.с.7). Останній проживав фактично по [ADDRESS] разом зі своєю донькою [PERSON] , але не був зареєстрований, що стверджується довідками реєстраційного відділу Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, депутата міської ради Терно С.В. № 1479/12-37 від 19.12.2019 року та № 309 від 27.11.2019 року (а.с.9,10). Лебединською нотаріальною конторою Сумської області Рагозі Н.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність документів, які б підтверджували сімейний зв`язок, або встановлення факту їхнього спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У судовому засіданні встановлено що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет, який витрачали на продукти харчування, оплату комунальних послуг та інше понад п`яти років до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки. Вказаний факт був стверджений показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Факт про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved