Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт належності їй, [PERSON] правовстановлюючого документу - Договору купівлі-продажу жилого будинку від 14 квітня 1998 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Гула Валентиною Леонідівною, зареєстрований в реєстрі №625 виданого на ім`я « [PERSON] ». Заявниця [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.18). Представник зацікавленої особи Центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. За інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» поштове відправлення №5200506257554 на ім`я зацікавленої особи вручено особисто представнику (а.с.17). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14 березня 2000 року на ім`я заявниці та картки фізичної особи - платника податків від 23 лютого 2016 року, її прізвище, ім`я та по-батькові зазначено як « [PERSON] » (а.с.6). Згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку посвідченого 14 квітня 1998 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Гула Валентиною Леонідівною, зареєстрований в реєстрі за №625, жилий будинок [ADDRESS] , загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м., належить на праві власності [PERSON] (а.с.5), про що також свідчить відмітка Комунального підприємства «Новомосковське міжміське бюро технічної інвентаризації» на вищевказаному договорі купівлі-продажу про реєстрацію 15 квітня 1998 року права власності на вищевказаний будинок за заявницею (записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 21). Згідно довідки Відділу іноземних перекладів Дніпропетровської торгово-промислової палати від 23 грудня 2019 року, встановлено що прізвище « [PERSON] » у паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 14 березня 2000 року, і прізвище « [PERSON] » у Договорі купівлі-продажу жилого будинку від 14.04.1998 року є ідентичними; розбіжність виникла через неграмотне написання прізвища « [PERSON] » у Договорі купівлі-продажу жилого будинку від 14.04.1998 року (а.с.7). За змістом Українського правопису, 2007 року та Українського орфографічного словника, 1997 року, в українській мові слово «реп`ях» пишеться з апострофом, бо апостроф пишеться перед я, ю, є, ї після грубих приголосних (б, п, в, м, ф): б`ю, п`ять, п`є, в`язи, у здоров`ї, м`ясо, рум`яний, тім`я, мереф?янський, Стефан ?юк. З метою виправлення помилки в Договорі купівлі-продажу жилого будинку від 14 квітня 1998 року, [PERSON] звернулася до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, який своїм листом повідомив, що будь-яких повноважень стосовно внесення змін або виправлень до документів, що зберігаються у фондах нотаріального архіву у Державного архіву чинним законодавством України не передбачено (а.с.9). Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що в Договорі купівлі-продажу жилого будинку від 14 квітня 1998 року допущено помилку в написанні прізвища заявниці, а саме як: « [PERSON] », а вірно як « [PERSON] » (з апострофом), як вказано в паспорті заявниці), внаслідок чого документи не відповідають вимогам, що дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам та подальшому реєстрацію майнових прав в Державному реєстрі прав власності та розпорядження нею своїм майном. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Наявність невідповідностей в написанні прізвища заявниці у виданому правовстановлюючому документі впливає на обсяг прав заявниці. Факт того, що Договор купівлі-продажу жилого будинку від 14 квітня 1998 року на будинок [ADDRESS] , загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м. належить саме заявниці [PERSON] підтверджується зібраними в справі доказами. Вказаний факт має для заявниці юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. Оскільки [PERSON] не має змоги здійснити державну реєстрацію права власності та одержати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Договору купівлі-продажу жилого будинку [ADDRESS] , загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 38,1 кв.м., посвідченого 14 квітня 1998 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Гула Валентиною Леонідівною, зареєстрований в реєстрі за №625 та виданий на ім`я « [PERSON] ». Таким чином, заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved