Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності заповіту, мотивуючи свою заяву тим, що 15 грудня 1992 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено Бучанською селищною радою народних депутатів за №827 по книзі записів нотаріальних дій. У своєму заповіті вона визначила своїм єдиним спадкоємцем її - [PERSON]. 25 квітня 2012 року [PERSON] померла. В жовтні 2012 року нею подано заяву про прийняття спадщини за заповітом до Бучанської міської державної нотаріальної контори. Крім неї заява про прийняття спадщини більше ніким не подавалась. На підставі ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вона прийняла спадщину. На даний час вона має намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту. Але в державній нотаріальній конторі їй було відмовлено з тих підстав, що у заповіті допущена помилка і акцентована її увага на тому, що існує розбіжність прізвища, імя, по батькові зазначених в її паспорті та заповіті, а саме: замість прізвища за паспортом «Білокінь» у заповіті зазначено «Білоконь». У звязку з такими обставинами нотаріус запропонувала їй звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від імені [PERSON], посвідченого Бучанською селищною радою народних депутатів за №827 по книзі записів нотаріальних дій, на імя [PERSON]. Вона являється [PERSON] племінницею і проживала разом з нею з 2003 року. Допомагала їй вести господарство та доглядала за нею. У заповіті складеному її тіткою було допущено технічну описку, а саме, її прізвище було вказано російською мовою. У звязку з вищевикладеним просить встановити факт, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений Бучанською селищною радою народних депутатів за №827 по книзі записів нотаріальних дій на імя [PERSON] належить [PERSON] Заявниця в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі. Заяву підтримує та просить задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час, дату, та місце слухання справи належним чином повідомлявся. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 15 грудня 1992 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено Бучанською селищною радою народних депутатів за №827 по книзі записів нотаріальних дій. У своєму заповіті вона визначила своїм єдиним спадкоємцем [PERSON]. 25 квітня 2012 року [PERSON] померла. В жовтні 2012 року заявницею подано заяву про прийняття спадщини за заповітом до Бучанської міської державної нотаріальної контори. Крім неї заява про прийняття спадщини більше ніким не подавалась. На підставі ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, заявниця прийняла спадщину. На даний час [PERSON] має намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту. Але в державній нотаріальній конторі їй було відмовлено з тих підстав, що у заповіті допущена помилка і акцентована її увага на тому, що існує розбіжність прізвища, імя, по батькові зазначених в її паспорті та заповіті, а саме: замість прізвища за паспортом «Білокінь» у заповіті зазначено «Білоконь». У звязку з такими обставинами нотаріус запропонувала їй звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту від імені [PERSON], посвідченого Бучанською селищною радою народних депутатів за №827 по книзі записів нотаріальних дій, на імя [PERSON]. Заявниця являється племінницею [PERSON] і проживала разом з нею з 2003 року. Допомагала їй вести господарство та доглядала за нею. У заповіті складеному тіткою заявниці було допущено технічну описку, а саме, її прізвище було вказано російською мовою. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядаються у судовому порядку в окремому провадженні, коли чинним законодавством України не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили є обовязковим для органів, які реєструють факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи ро встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі , не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved