Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою та просить встановити факт її постійного проживання у м. Ладижин Вінницької області в період з 03.06.1987 року по 27.01.1989 року. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що вона з 1977 року проживала в м. Ладижин Вінницької області. В 1983 році вона разом з чоловіком поїхала в Магаданську область, куди він влаштувався за трудовим договором на роботу. Заявник там також працювала. В травні 1987 року в її чоловіка закінчився термін трудового контракту і він з сім'єю повернувся в м. Ладижин Вінницької області на постійне місце проживання. З роботи в Магаданській області вона не звільнялась, так як була вагітна і їй потрібно було отримати всі соціальні виплати за місцем роботи. У зв'язку з вищевикладеними обставинами вона була прописана в Магаданській області, а не за місцем свого фактичного місця проживання в м. Ладижин. З червня 1987 року вона народила в пологовому будинку в м. Ладижин доньку [PERSON], а 20.06.1987 року вона зареєструвала її народження в Ладижському відділенні ЗАГСу і ввесь час проживала в м. Ладижин Вінницької області. Після закінчення по догляду за дитиною вона звільнилась з роботи та з 27.01.1989 року зареєструвалась за місцем свого проживання в м. Ладижин. 04.12.1992 року відповідно до довідки № 7 Тростянецької райдержадміністрації вона була визнана потерпілою від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, так як проживала в м. Ладижин, яке відноситься до території зони посиленого радіоекологічного контролю і їй було видане чорнобильське посвідчення. Заявник має право отримувати доплату до пенсії, як потерпіла від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, але для цього необхідно мати за станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Згідно реєстрації [PERSON] не вистачає 27 днів до 4 років. Установлення факту постійного проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в м. Ладижин з 03.06.1987 року по 27.01.1989 року їй необхідно для нарахування доплати в Управлінні пенсійного фонду України в Козелецькому районі, як потерпілій в Чорнобильській катастрофі 4 категорії. Тому, вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав і законних інтересів. [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області в судове засідання не з'явився, подавши через канцелярію Козелецького районного суду Чернігівської області заяву про розгляд справи за його відсутності. В ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено чіткий перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом, в той же час ч. 2 цієї ж статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, законодавець визначає дві умови для встановлення юридичних фактів: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до довідки, виданої за підписом начальника ЖКХ та паспортиста від березня 1994 року, копія якої міститься в матеріалах справи, [PERSON] за станом на час видачі довідки - березень 1994 року - постійно проживала в [ADDRESS] і на її ім'я був відкритий особовий рахунок. Зі змісту довідки вбачається, що [PERSON] прописана в квартирі в 1980 році, в населеному пункті - з 1977 року; членами сімї заявника на той час були: [PERSON] - чоловік (прописаний в квартирі з 1980 року, в населеному пункті - з 1979 року), [PERSON] - син (прописаний в квартирі з 1980 року, в населеному пункті - з 1977 року), [PERSON] - донька (прописана в квартирі з 1987 року, в населеному пункті - з 1987 року). Згідно довідки № 7 від 05.10.1992 року [PERSON] проживала в [ADDRESS], та вносила квартплату за житло по вказаній адресі з червня 1987 року по 05 жовтня 1992 року. Згідно з довідкою № 7 від 04 грудня 1992 року виконавчого комітету народних депутатів Тростянецької райдержадміністрації виданої [PERSON] постійно працювала та проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю в м. Ладижин Тростянецького району. Відповідно до Чорнобильського посвідчення серії [NUMBER], виданого 03 березня 1993 року, та оригінал якого було судом оглянуто в судовому засіданні, [PERSON] належить до 4 категорію осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. [INFO] року у [PERSON] народилася донька - [PERSON], про що зроблено відповідний запис Ладижинським відділенням РАЦС Тростянецького району Вінницької області (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до довідки Ладижинського міського територіального медичного об'єднання від 12 травня 14 року [PERSON] народилася [INFO] року в пологовому будинку ЛТМО, проживала і знаходилась під медичним наглядом до повноліття. В судовому засіданні було оглянуто історію розвитку дитини - [PERSON], заведену ЛТМО, з якої вбачається, що в період з 12 по 30 червня 1987 року тричі було проведено огляд дитини - [PERSON] вдома; згідно з карткою профілактичних щеплень в період з 17 вересня 1987 року по 13 квітня 1989 року [PERSON] в ЛТМО було здійснено щеплення 7 разів з певними інтервалами; відповідно до листка заочної школи материнства [PERSON] таку школу відвідувала з 15 червня 1987 року по 03 травня 1988 року. Відповідно до ст. 17 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла в період 1987-1989 років) місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п'ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. Даний факт також був підтверджений в судовому засіданні свідком [PERSON], який підтвердив факт проживання [PERSON] в період з 3 червня 1987 року по 27 січня 1989 року в місті Ладижин Вінницької області. Суд приймає ці докази до уваги, так як вони зібрані з дотриманням закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності та їх взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що [PERSON] проживала в м. Ладижин Тростянецького району Вінницької області в період з [INFO] року по 27 січня 1989 року, з огляду на що заява підлягає до задоволення. За таких обставин,

Outcome: approved