Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Заявниця звернулася до суду в інтересах [PERSON] з даною заявою вказуючи, що 29.11.2015 року у віці 80 років в м. Донецьк, який є тимчасово окупованою територією України, померла мати [PERSON] [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №89 від 30.11.2015 року. З метою реєстрації смерті [PERSON] вона звернулася до Володарського ДРАЦС, але отримала відмову, оскільки нею надано документи, які не відповідають українському законодавству. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про смерть, посвідченого відповідними органами на території України. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, померлої 29.11.2015 року в м. Донецьк. Заявниця, представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені заяви слід відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з лікарського свідоцтва про смерть №89 від 30.11.2015 року, виданого КУ «Центральною міською клінічною лікарнею № 20 м. Донецька» вбачається, що 29.11.2015 року в місті Донецьк у віці 80 років померла [PERSON], [INFO], причина смерті: набряк головного мозку. Інсульт у лівій гемісфері. В своїй заяві заявниця посилається на те, що померла [PERSON] є матірю [PERSON], в інтересах якої вона діє, однак, згідно наданого заявницею свідоцтва про народження ТЮ №105008 від 16.08.1948 року матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-МЮ № 001383, виданого 15.02.1978 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.02.1978 року, прізвище дружини «Бірчакова». Інших доказів на підтвердження родинного звязку між померлою [PERSON] та [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім цього слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно правового змісту ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи, що заявницею на виконання вимог ст. 257-1 ЦПК України не надано належних доказів, що вона є родичем померлої [PERSON] суд вважає, що вона на час звернення до суду не має право вимоги за даними правовідносинами, а тому її заява задоволенню не підлягає. Заявницею при зверненні до суду за подачу заяви окремого провадження було сплачено судовий збір, однак враховуючи, що їй в задоволенні заяви відмовлено, а також враховуючи положення ч.7 ст. 235 ЦПК України, суд вважає, що сума сплаченого нею судового збору відшкодуванню на користь заявниці не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed