Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Заявниця звернулася\~до суду\~про встановлення\~факту окремого\~проживання в\~зв`язку з\~фактичним припинення\~шлюбних відносин.\~В обґрунтування\~заяви зазначила,\~що вона\~є донькою\~ [PERSON] померлої\~ [INFO] .\~ Після\~смерті матері\~відкрилася спадщина,\~яка складається\~з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , який належав їй на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 10.11.1983 року Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстровим № 1-3499. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (батьком заявниці). З моменту реєстрації шлюбу 1963 році до 1974 року проживали сумісно та вели спільний бюджет в м. Анжеро-Судженськ Російської Федерації. Потім [PERSON] переїхав проживати до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а мати разом з нею планувала переїхати жити до м. Кривого Рогу пізніше. Проживаючи без родини в м. Кривому Розі, не розриваючи шлюб, [PERSON] створив іншу сім`ю та спільно проживав з [PERSON] , 1926 р.н. в її квартирі. Коли в 1978 році [PERSON] переїхала на постійне місце проживання в м. Кривий Ріг, то дізналася про іншу жінку, з якою [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах. З цього моменту її батьки сімейні відносини не поновлювали. Мати змушена була самостійно вирішувати житлове питання, та через деякий час, на власні кошти придбала вказаний вище будинок. Факт того, що мати придбала будинок за власні кошти свідчить розписка [PERSON] , продавця будинку. Батько в будинку не був прописаний. 13.02.1984 р. шлюб між батьками був припинений в органах РАЦСу. Після розірвання шлюбу батько не претендував на будинок матері (йому було відомо про придбання будинку в 1983 році), ніколи не було питання про розподіл майна подружжя. Факт окремого проживання підтверджується актом сусідів від 10.09.2021 року, які проживали з матір`ю в одному районі, і добре її знали. Враховуючи вказане, заявниця просить суд встановити факт окремого проживання [PERSON] та [PERSON] з 04.03.1978 року по 13.02.1984 року, в зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Зазначили, що встановлення вказаного факту необхідно для оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] . Від заінтересованої особи надійшла заява, згідно якої вона не заперечує проти встановлення факту окремого проживання [PERSON] та [PERSON] з 04.03.1978 року по 13.02.1984 року, в зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Зі слів чоловіка їй було відомо, що з 1978 році він припинив шлюбні відносини з колишньою дружиною, та те, що вона проживала окремо до розірвання шлюбу і за власні кошти придбала будинок. За життя її чоловік не претендував на будинок [PERSON] , йому було відомо про придбання будинку в 1983 році. Ніколи не було питання про розподіл майна подружжя та після оформлення спадщини, яка виникла після смерті чоловіка, не ставила питання щодо виділення частки подружжя в майні, яке зареєстроване на [PERSON] . В судовому засіданні були допитані свідки, зокрема, [PERSON] , [PERSON] , котрі підтвердили обставини, викладені у заяві. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд\~розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.10.1958 року (а.с. 8). Відповідно до договору та розписки 10.11.1983 року [PERSON] придбала Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 14-15, 17). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 13.02.1984 року (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 11) Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки на момент видачі документа, що підтверджує право власності на вказаний житловий будинок [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Тобто, [PERSON] мав право на ј частку вищевказаного майна відповідно до ст. 60, 63 СК України, яку набули вони за час шлюбу, але його частка юридично не оформлялася, тому видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, так як не визначена частка кожного подружжя на спільне сумісне майно та після смерті кожного із них відкрилась спадщина на різне коло спадкоємців і на різні частки спадкового майна (а.с. 18). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Так, у підтвердження того факту, що [PERSON] та [PERSON] з 04.03.1978 року по 13.02.1984 року проживали окремо надано акт від 10.09.2021 року, який підписано сусідами [PERSON] та затверджено Квартальним комітетом №46, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] з 1979 року не проживали як подружжя, спільного господарства не вели, так як проживали за різними адресами. З 10.11.1983 року, коли [PERSON] придбала Ѕ частку житлового будинку по 24.12.2017 року жодного разу не бачили її колишнього чоловіка (а.с. 21). Даний факт підтверджується також показами свідків: [PERSON] та [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до вимог\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1\~ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно із\~ч.2\~ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~у судовому\~порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року, а саме, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт окремого проживання [PERSON] та [PERSON] з 04.03.1978 року по 13.02.1984 року, в зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею спадщини без встановлення судом вказаного факту заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved