Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою. Вона зі своїм чоловіком - [PERSON] проживали в [INFO]. У звязку обстановкою, що виникла в Україні, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, вони були змушені покинути місце постійного проживання та переселитися до Дніпропетровської області Криничанського району в смт.Кринички, вул.Шкільна, 18/13. У вересні 2018 року стан її чоловіка погіршився через, що 11 вересня 2018 року він помер. У лікарському свідоцтві про смерть виданого Донецькою клінічною лікарнею №2, підтверджується факт смерті чоловіка, у звязку з чим вона, звернувшись до місцевого органу актів цивільного стану отримала свідоцтво про смерть серії ДНР №112739, з актовим записом №861, вчиненим Будьоннівським відділом запису актів цивільного стану м.Донецьк. 13 вересня 2018 року вона здійснила його поховання, про що було видане свідоцтво АА №016830. Повернувшись в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області та звернувшись до місцевого відділу органу Пенсійного фонду України, її повідомили що свідоцтво про смерть не є дійсним для державних установ України. Тому, посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], який народився в с.Буйволове Кровелецького району Сумської області, померлого 11 вересня 2018 року у м.Донецьк Будьоннівського району Донецької області, Україна. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі - Постанова № 5), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №261 від 11 вересня 2018 року, [PERSON], [INFO], помер 11 вересня 2018 року в м.Донецьк Будьоннівського району Донецької Народної Республіки. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 18 Постанови № 5, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи положення\~ст. 315 ЦПК України, суд дійшов висновку, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявниці юридичне значення, тому з урахуванням наданих доказів, вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України, ухвалене судове рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно п. 7\~ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved