Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою, мотивує свої вимоги тим, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак в свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому виконавчим комітетом Северинівської сільської ради 24.02.1997 р. згідно рішення виконавчого комітету Северинівської сільської ради від 21.02.1997 р. за №24 ім'я власника зазначено як [PERSON], замість вірного [PERSON]. Тому заявниця просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], виданого виконавчим комітетом Северинівської сільської ради 24.02.1997 р. згідно рішення виконавчого комітету Северинівської сільської ради від 21.02.1997 р. за №24 на ім'я [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В.о. старости [PERSON] надав суду заяву (Еп.-3105/17Вх від 30.10.2017 р.) в якій зазначив, що виконком Миколаївської сільської ради не заперечує проти розгляду справи за позовом [PERSON] №592/10124/17, провадження №2-о/592/295/17 про встановлення факту, що має юридичне значення, призначену до розгляду на 08.11.2017 р. о 15:00 год. та прийняття рішення по даній справі без представника сільської ради. Просить всі послідуючі засідання по даній справі розглядати без представника сільської ради. Проти позову сільської ради не заперечує. З 01.01.2017 р. Северинівська сільська рада ввійшла до складу Миколаївської сільської ради. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 19.08.2005 р. зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]». [PERSON], дівоче прізвище «[PERSON]», на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак в свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданому виконавчим комітетом Северинівської сільської ради 24.02.1997 р. згідно рішення виконавчого комітету Северинівської сільської ради від 21.02.1997 р. за №24 ім'я власника зазначено як «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». В зв'язку із наявністю помилки у вищезазначеному документі у заявниці відсутня можливість належним чином реалізувати своє право володіння, користування та розпорядження належним їй нерухомим майном. Факт належності [PERSON] вищевказаного свідоцтва про право власності на житловий будинок підтверджується матеріалами справи та листом Миколаївської сільської ради, яким остання не заперечує проти заявлених вимог, тобто фактично визнає належність заявниці свідоцтва про право власності на житловий будинок. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміну чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено інший порядок їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Виходячи в викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved