Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла її донька [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно - 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки документів, що підтверджували б місце постійного проживання зі спадкодавцем, надано не було. Донька з 3 жовтня 2016 року і до дня смерті ніде не була зареєстрована, хоча з 1991 року постійно проживала з нею. Встановлення факту постійного проживання разом з [PERSON] на дату смерті необхідне їй для реалізації свого права на спадкування. Ухвалою суду від 10 січня 2020 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження. В судовому засіданні, яке відбулося 4 лютого 2020 року, було встановлено, що спадкодавець [PERSON] має повнолітніх сина та доньку, які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. Ухвалою суду від 4 лютого 2020 року до участі у справі як заінтересовані особи були залучені [PERSON] та [PERSON] - син та донька спадкодавця. В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримала повністю з вказаних у ній підстав. Просить заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви та вказала, що дійсно її матір близько десяти років проживала разом із бабусею (заявницею у справі), оскільки остання потребувала сторонньої допомоги в зв`язку зі станом здоров`я. Заяву про прийняття спадщини після смерті матері вона не подавала і на спадкове майно у вигляді 1/5 частки квартири не претендує. Представник заінтересованої особи - Рівненської міської ради - не заперечує проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просить розгляд справи провести у його відсутності. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заінтересована особа приватний нотаріус Камінська Я.М. в судове засідання не з`явилася. Направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, повідомивши одночасно, що її права не порушуються. Свідок [PERSON] показала, що заявниця - матір чоловіка, з яким вона проживає без реєстрації шлюбу - останні три роки проживала зі своєю донькою [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , так як остання здійснювала за нею догляд. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] являється донькою заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 5 лютого 1964 року. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 березня 2018 року. На день смерті місце проживання [PERSON] не було зареєстроване. Як вбачається з довідки про зняття з реєстрації місця проживання №76822, виданої Центром надання адміністративних послуг у місті Рівне 28 листопада 2019 року, [PERSON] з 3 жовтня 2016 року знято з реєстрації за адресою [ADDRESS] у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання м.Рівне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 31 серпня 1994 року (реєстровий номер 18-2047) квартира [ADDRESS] ) належить на праві спільної власності [PERSON] (батько спадкодавця), [PERSON] (заявниця), [PERSON] (спадкодавець), [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (донька спадкодавця). За змістом ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України заявниця має право на спадкове майно після смерті доньки як спадкоємець першої черги за законом. Заповіту [PERSON] за життя не складала, свідоцтва про право на спадщину після її смерті не видавалися, про що свідчать інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори і спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58721364 від 12 грудня 2019 року та №58721354 від 12 грудня 2019 року відповідно. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. [PERSON] (батько спадкодавця) помер задовго до смерті доньки. Шлюб спадкодавця з [PERSON] розірвано 25 червня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30 травня 2000 року (повторне). За положеннями ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Камінської Я.М. щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири. Проте, нотаріусом постановою від 16 грудня 2019 року відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки спадкодавець [PERSON] на момент смерті не мала зареєстрованого місця проживання, а тому відсутня можливість встановити факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.3.21, п.3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Нормами ч.2 ст.293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у п.2, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявниці для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується поясненнями заінтересованої особи [PERSON] ; показаннями свідка; актом від 10 лютого 2020 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] , про постійне проживання [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] до дня смерті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. На підставі наведеного та

Outcome: approved