Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер 05.04.2010 року, протягом п`яти років до часу його смерті. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 26 березня 1964 року вона постійно проживала у шлюбі з [PERSON]. 06.06.1988 року шлюб між ними було розірвано, але вони все одно, як і раніше, проживали однією сім`єю, у квартирі [ADDRESS], Новокаховської міської ради Херсонської області. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за рахунок якого жили та виховували дітей, були повязані спільним побутом та мали взаємні права і обов`язки. Таким чином, після офіційного розірвання шлюбу вони прожили разом ще 22 роки. Встановлення даного факту їй необхідно для подальшого звернення до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку спадкового майна, що залишилось після смерті чоловіка, а саме - 1/2 частину квартири, №74, що розташована за адресою: м.Таврійськ, Херсонської області вул.Каховська, 56. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Таврійської міської ради Херсонської області, а також [PERSON] до суду не зявилися, але надали заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, свідків суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 пунктом 5 статті 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Пунктами 20, 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ч.2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). З наданої суду ксерокопії свідоцтва про одруження серії І-НР № 239859, виданого Семилукським районним бюро ЗАГС Воронезької області від 29.03.1968 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 26.07.1964 року уклали між собою шлюб, після його реєстрації дружині присвоєно прізвище «Якуніна». Від цього шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO]. 06 червня 1988 року шлюб між [PERSON]І та [PERSON] було розірвано, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 12.05.2012 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.10.2005 року, [PERSON] та [PERSON] придбали у власність, у рівних частинах, квартиру [ADDRESS], Новокаховської міської ради, Херсонської області. [PERSON] помер 05 березня 2012 року. Після його смерті його донька [PERSON] та дружина [PERSON] отримали спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS], Новокаховської міської ради, Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВТВ № 771549 від 23.12.2012 року. [PERSON] помер 05.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-КГ №107809, виданим Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області 06.04.2010 року. Після його смерті заявниця отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески померлого, як його дружина, що вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори 13.10.2010 року. Також, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №441/10, в травні 2012 року із заявою про отримання спадщини до нотаріальної контори звернулася донька померлого [PERSON] проте, строк на звернення із вказаною заявою вона пропустила, а тому їй було рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 липня 2012 року у задоволенні позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було відмовлено, а ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 04 жовтня 2012 року вказане рішення було залишено без змін. Крім того, в ході розгляду даної справи [PERSON] подала письмову заяву в якій проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, тобто фактично визнала факт її проживання з [PERSON] не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та право заявниці на спадщину, що залишилась після його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2014 року, виданої державним нотаріусом [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS], Новокаховської міської ради, Херсонської області, у зв`язку з тим, що шлюб між нею та [PERSON] був розірваний, а тому вона не є спадкоємцем першої черги. Як вбачається з довідок № 0248 від 08.02.2016 року та №0536 від 06.04.2016 року виданих КП «Таврійське житлово-експлуатаційне управління», [PERSON] з 13.07.2006 року та по день смерті був зареєстрований та фактично про живав за адресою: м.Таврійськ, вул.Героїв Сталінграду, 7/30. Заявниця [PERSON] також була прописана та постійно проживала за вказаною адресою, разом із померлим [PERSON], доглядала за ним та проводила його поховання, що підтверджується довідкою №913 від 03.10.2015 року. У відповідності із відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського МУЮ Херсонської області від 05.04.2016 року, будь яких інших актових записів (окрім запису про розірвання шлюбу №189 від 06.06.1988 року) на [PERSON] та [PERSON] про шлюб по Новокаховській міській раді не виявлено. Той факт, що заявниця та померлий [PERSON] проживали однією сім'єю в судовому засіданні підтвердили також і свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які пояснили, що вони добре знайомі з заявницею та її покійним чоловіком [PERSON], а тому їм достовірно відомо, що після розірвання шлюбу [PERSON]І та [PERSON] весь час мешкали разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, після смерті чоловіка [PERSON]І організовувала його поховання. Враховуючи, що пояснення заявниці в судовому засіданні узгоджуються з іншими матеріалами справи, показаннями свідків, тобто її вимоги є доведеними, а також те, що заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала, а тому у даному випадку відсутній спір про право, суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved