Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дочкою [PERSON], померлої [INFO]. Її мати отримала паспорт серії [NUMBER], в якому її було помилково записано як «[PERSON]». На момент отримання паспорта, допущеній помилці не надали значення, оскільки не передбачали юридичних наслідків і у зв'язку з юридичною необізнаністю. Однак, в свідоцтві про народження заявниці її мати записана як «[PERSON]». Після її смерті відкрилася спадщина, а тому зв'язку з помилкою в документах, заявниця звернулася до суду і просить встановити факт, що померла [PERSON] є її матір'ю. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Суд оглянувши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з копією паспорта заявниця значиться як [PERSON], [INFO] (а.с.4), як вказано в копії свідоцтва про укладення шлюбу її дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці її матір'ю записана [PERSON] (а.с.7). За копією свідоцтва про смерть, [INFO] померла мати заявниці, яка записана як [PERSON] (а.с.10), аналогічно вона записана і в паспорті серії [NUMBER], що підтверджується його копією (а.с.9). Згідно з довідкою №300 від 16.05.2014 року, виданою виконавчим комітетом Печерської сільської ради Тульчинського району, [PERSON] здійснювала поховання своєї матері [PERSON] за власні кошти. На день її смерті вони проживали разом і вели спільне господарство (а.с.11). На підставі ст. 256 п.1 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений заявницею підлягає зарахуванню в прибуток держави.

Outcome: approved