Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що їй, а також, її матері на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] право власності на яке зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ». Після її звернення до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки прізвище та ім`я померлої не співпадає з документом що посвідчує право власності на квартиру, оскільки в свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а в довідці КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 19.04.2019р. на підтвердження державної реєстрації права власності вказано « [PERSON] ». Крім цього, при проведені реєстрації права власності на квартиру в КП ДОР Криворізьке БТІ», його працівниками була зроблена помилка в написанні прізвища померлої, як співвласника майна потрібно було написати «[PERSON] » та написали [PERSON] ». У зв`язку з чим, заявниця вимушена звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. В судове засідання, сторони не з`явилися, надали до суду заяви про можливість розгляду справи без їх участі, на заявлених вимогах наполягають. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно що дівоче прізвище заявниці « [PERSON] », яка народилася [INFO] (а.с.16). ЇЇ батьками, є [PERSON] , та [PERSON] , шлюб між якими був укладений 31.03.1990 року, актовий запис №49 (а.с.15). Батьками матері заявниці, були [PERSON] , [PERSON] , шлюб між якими був укладений 17.04.1992 року, актовий запис №174. Дівоче прізвище моєї бабусі - « [PERSON] » (а.с.18, 19, 20). [INFO] помер дідусь заявниці - [PERSON] , актовий запис №1100 (а.с.21). Також, [INFO] , померла заявниці бабуся - [PERSON] , актовий запис №856 (а.с.22). З свідоцтва на право власності на житло [NUMBER] від 27.07.1993р. встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на парві приватної спільної сумісної власності гр.. [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (а.с.26). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану вище квартиру. Однак, постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки прізвище та ім`я померлої не співпадає з документом що посвідчує право власності на квартиру, оскільки в свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а в довідці КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 19.04.2019р. на підтвердження державної реєстрації права власності вказано « [PERSON] » (а.с.36). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України). Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, підтвердженням, правильності написання прізвища саме « [PERSON] », а не [PERSON] » є: свідоцтво про її шлюб від 17.04.1992 року, актовий запис №174, де написано прізвище нареченої - « [PERSON] », свідоцтво про народження матері заявниці від 13.09.1968 току, актовий запис №1402 де написано прізвище матері - « [PERSON] », копією паспорту [PERSON] від 01.09.1997р., посвідчення ветерана праці від 24.07.1984 року на ім`я [PERSON] , посвідчення серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , посвідчення № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , тимчасова довідка №7102 на ім`я [PERSON] . Крім того, синоніми імені [PERSON], є - [PERSON] . [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] , 1947 року народження, разом зі спадкодавцем (його матір`ю) [PERSON] , 1919 року народження, яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у період з 1998 року до дня її смерті, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею спадщини без встановлення судом вказаного факту - заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved