Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що її мати проживала в [INFO]. У звязку обстановкою, що виникла в Україні, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, мама була змушена покинути своє постійне місце проживання, переселитися на територію України, яка є підконтрольною, та вирішили її перевезти до себе, за адресою: с.Лугове, вул.Миру, 58, Криничанського району Дніпропетровської області. 25 травня 2015 року її мама отримала статус внутрішньо переміщеної особи. У лютому 2018 року вона супроводжувала свою маму до її дому; у березні [PERSON] перенесла операцію. 21 квітня 2018 року її мати - [PERSON], померла в Луганській Народній Республіці, про що їй було надано лікарське свідоцтво про смерть № 42. Встановлення факту смерті необхідно їй для подальшого предявлення в Пенсійний фонд України, вступу в спадщину. Тому, посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт смерті її матері [PERSON], [INFO], яка народилася в с.Смичин Тупичівського району Чернігівської області, громадянки України, померлої 21 квітня 2018 року у смт.Маломиколаївці Антрацитівському районі Луганської області, Україна. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі - Постанова № 5), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз'яснень, наданих в п.13 Постанови №5, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №42 від 23 квітня 2018 року, [PERSON], [INFO], померла 21 квітня 2018 року в смт.Маломиколаївці Антрацитовському районі Луганської Народної Республіки. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 18 Постанови № 5, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи положення\~ст. 315 ЦПК України, суд дійшов висновку, що встановлення факту смерті [PERSON] має для заявниці юридичне значення, тому з урахуванням наданих доказів, вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 317 ЦПК України, ухвалене судове рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно п. 7\~ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved