Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, 20.10.2008 року шлюб між ними було розірвано. За рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.07.2008 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Аліменти на утримання дитини [PERSON] не сплачує з січня 2010 року, за що двічі був засуджений за ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.09.2012 року [PERSON] був оголошений у розшук та на даний час місце його перебування не відомо. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідно для отримання можливості тимчасово вивести дитину за межі території України для оздоровлення. У судове засідання заявниця не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заявниці [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], актовий запис № 1439, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та 20.10.2008 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с. 4/. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серія [NUMBER], актовий запис № 226, 08.05.2012 року [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], та змінила прізвище на [PERSON] /а.с. 5/. За рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.07.2008 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Аліменти на утримання дитини [PERSON] не сплачує з січня 2010 року, за що двічі був засуджений за ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 11.07.2011 року [PERSON] був тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, до виконання ним зобов'язань, передбачених виконавчим листом Жовтневого районного суду м. Маріуполя № 2-4663 від 25.07.2008 року /а.с. 11/. Так вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.06.2012 року [PERSON] було визнано винним та призначено покарання за ст. 164 ч. 2 КК України у вигляді 1 року обмеження волі /а.с.10/. Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.09.2012 року [PERSON] був оголошений у розшук та на даний час місце його перебування не відомо. Згідно акту про не проживання від 21.05.2014 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не зареєстрований та не проживає з грудня 2007 року /а.с. 6/. Згідно відповіді на запит Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області від 20.02.2014 року [PERSON] не значиться зареєстрованим у м. Маріуполі /а.с.9/. Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому у суду є достатні підстави для визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. На підставі викладеного, ст.43 ЦК України,

Outcome: approved