Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження дитини [PERSON], який народився 27 березня 2015 року у місті Донецьку. В обґрунтування вимог зазначено, що з 03 серпня 2007 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого мають троє дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Народження сина сталося у той час, коли місто Донецьк є окупованою територією, в звязку з чим медичну довідку про народження дитини було видано з печаткою Донецької Народної Республіки, оскільки народження відбулося в Родильному будинку №24 Кіровського району міста Донецька. 07 квітня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку було видано Свідоцтво про народження сина - [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №55. Згідно з Довідкою від 27.08.2015 року [PERSON] разом із дітьми є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України, оскільки постійно проживали за адресою: [INFO], а в даний час проживають за адресою: [INFO]. При зверненні до Жовтневого ВДРАЦС РС Маріупольського МУЮ у Донецькій області [PERSON] відмовлено в реєстрації народження дитини, оскільки медична довідка про народження дитини відсутня, а Свідоцтво про народження дитини, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку є незаконним та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. Заявник надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи до залу судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в справі письмових доказів. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 серпня 2007 року, актовий запис №554 зареєстрований 03.08.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Подружжя [PERSON] та [PERSON] мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про народження (серія І-НО №600890 від 07.04.2015р.) [PERSON] народився 27 березня 2015 року у Петровському районі міста Донецьк, актовий запис №55 від 07 квітня 2015 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку. Згідно з Довідкою від 27.08.2015 року [PERSON] разом із трьома дітьми є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України, оскільки постійно проживали за адресою: [INFO], вулиця переможців, 75, а в даний час проживають за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, е недійсним і не створює правових наслідків. Приписами п.1 та п.7 ч.1ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина. Враховуючи наведене,

Outcome: approved