Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із даною заявою. В її обґрунтування послалась на те, що [INFO] року померла її мати. Після її смерті відкрилася спадщина. Вона вляється єдиним спадкоємцем. Однак оформити право на спадщину вона не можу через розбіжності у написанні прізвища матері у її паспорті та свідоцтві про смерть, де зазначено таке як «[PERSON]», а у її свідоцтві про народження прізвище матері вказано як «[PERSON]», таке ж прізвище вказане і у її свідоцтві про шлюб. Крім того прізвище «[PERSON]» зазначене у державному акті на право власності на землю. Тому просить встановити факт, що вона являється дочкою [PERSON], і факт приналежності останній державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Межирічанської сільської Ради народних депутатів від 27.06.1997 року. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали з підстав, вказаних у ній. Просили заяву задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подали. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Статтями 10, 60 ЦПК України стверджується, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. У відповідності до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що батьки заявниці уклали шлюб 12.02.1956 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], яке видане на російській мові, де прізвища батьків заявниці зазначені російською як «Аристархов» та «[PERSON]». Відповідно до копії свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER], виданого 14.09.1962 року Червоноградським міським бюро ЗАГС Львівської області українською мовою у графі «мати» зазначено [PERSON]. Дівоче прізвище «[PERSON]» зазначене у свідоцтві про шлюб заявниці серії [NUMBER], яке після одруження було змінене нею на Базан. У копії свідоцтва про смерть батька заявниці його прізвище також зазначено як «[PERSON]». Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] прізвище матері заявниці вказано «[PERSON]» відповідно до паспортних даних останньої. Таке ж прізвище зазначене і в інших її документах: свідоцтві про право власності на квартиру та будинковій книзі. Через розбіжність написання прізвища матері у свідоцтві про народження заявниці та у свідоцтві про смерть її матері вона не може скористатись правом на спадщину після її смерті, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.03.2017 року. Отже, з пред'явлених та оцінених судом документів на думку суду є беззаперечним те, що заявниця є донькою [PERSON] та у зв'язку із розбіжностями у написанні прізвища її матері заявниця не має можливості реалізувати свої спадкові права, тому слід встановити факт даних родинних відносин. Крім того, як вбачається із копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому на підставі рішення VІІІ сесії ХХІІ скликання Межирічанської сільської Ради народних депутатів від 27.06.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], такий виданий [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS]. Однак згідно із копією будинкової книжки для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] та копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] прізвище матері заявниці вказано «[PERSON]» відповідно до паспортних даних останньої. У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, за можливе встановити факт, що вище вказаний державний акт належить матері заявниці [PERSON]. За наведених обставин суд прийшов до переконання , що заяву слід задовольнити .

Outcome: approved