Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Заявниця звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить встановити, що [PERSON], 1931 року народження, та [PERSON], [INFO], проживали однією сім'єю без шлюбу з 1976 року по 2001 рік. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що [PERSON] була її тіткою. Разом з [PERSON] з 1976 року по [INFO] постійно проживав [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Знятий з реєстрації обліку у зв'язку зі смертю, на час смерті з ним проживала та була зареєстрована її тітка [PERSON] Вони проживали разом 25 років, але свій шлюб не зареєстрували. [INFO] померла її тітка [PERSON], похованням якої займалась заявник особисто, оскільки у неї не було нікого з рідних. Після її смерті заявник звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, та скористатись своїм правом не змогла, оскільки не надала нотаріусу документи, які б могли підтвердити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю. Встановлення даного факту потрібно заявнику для оформлення спадщини. Заявник до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, з заявленими вимогами згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 09.08.2001 Павленківською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а. с. 5). Як вбачається з довідки за вих. № 341 від 29.05.2017, виданої Павленківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, заявник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], згідно даних обліку Павленківської сільської ради [PERSON], [INFO], з 1976 року по [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. На час смерті разом з ним була зареєстрована співмешканка [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01.11.2016 виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області (а. с. 4). Згідно заповіту від 11.04.2013, [PERSON] заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, [PERSON], [INFO] (а.с. 30). Заявник [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2017 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну ділянку (пай), що на підставі сертифікату серії [NUMBER] від 03.01.1997 належало померлому [INFO] [PERSON], з яким [PERSON] проживала однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, спадщину, після якого вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 8). Статтею 256 ЦПК України передбачено можливість встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу, якщо він виник після 01.01.2004. Згідно ст. 3 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004, визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право. Кодекс про шлюб та сім'ю України (ст.ст. 2, 6, 6-1, 12, 13), який діяв до 01.01.2004, установлював, що визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану; реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і з метою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей, тільки такий шлюб породжує права і обов'язки подружжя, час виникнення цих прав і обов'язків визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану; при здійсненні прав і виконанні обов'язків, що виникають із шлюбних і сімейних відносин, громадяни повинні додержувати законів. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя (ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України). Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними (ч. 1 ст. 74 СК України). До набрання чинності СК України, тобто до 01.01.2004, правовий інститут проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу законом не був передбачений. Цивільний процесуальний кодекс України (в редакції 1963 р.) передбачав можливість встановлення судовим порядком як факту, що має юридичне значення, перебування у фактичних шлюбних відносинах лише у встановлених законом випадках, якщо шлюб в органах запису актів громадянського стану не міг бути зареєстрований внаслідок смерті одного з подружжя (ст. 271, ст. 273 ч. 1 п. 5), а Верховний Суд України в п. 11 постанови Пленуму від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п. 5 ст. 273 ЦПК може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану; в інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають. Судом встановлено, що з 27 червня 1950 року [PERSON], 1926 року народження, перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00018517613 від 11.08.2017 (а.с. 33). Відповідно до листа за вих. №1168/17.22-08 від 09.08.2017 Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актових записів про шлюб, розірвання шлюбу [PERSON], 1931 року народження, та про розірвання шлюбу [PERSON], [INFO], в архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с. 32). Згідно листа за вих. №121117.22-26 від 23.08.2017 Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис про народження [PERSON], 1931 року народження відсутній, відносно [PERSON] виявлено актовий запис про народження №778 від 08.10.1938 року. Книги державної реєстрації актових записів про народження за 1938 рік передано на зберігання до Державного архіву Луганської області у 2013 році 9 (а.с. 34). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили що [PERSON] та [PERSON] проживали разом більше 10 років та вели спільне господарство. Однак суд не приймає данні докази до уваги, оскільки вони хоча і підтверджують спільне проживання [PERSON] та [PERSON], але не можуть свідчити про наявність між ними шлюбних відносин, так як [PERSON] є одруженим. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим законом. За приписами ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд вважає неможливим встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1976 року по 2001 рік, оскільки [PERSON] з 1950 року перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою особою, відомостей про розірвання шлюбу у суду не має, а тому встановлення даного факту у вищевказаний період часу буде суперечити моральним засадам суспільства та загальноприйнятим принципам створення сім'ї. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заявлених вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed