Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] року [PERSON] в місті Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, батьками якого є [PERSON], [INFO], громадянка України, та [PERSON], [INFO], громадянин України. Заява обґрунтована тим, що заявниця 19.05.2015 року уклала шлюб з [PERSON] в м. Сімферополь, АР Крим. [INFO] року в м. Сімферополь, АР Крим, у заявниці народився син - [PERSON], батьком якого є [PERSON]. Документами, що підтверджують факт народження дитини на тимчасово окупованій території України є свідоцтво про народження та свідоцтво про укладання шлюбу, які були видані органами реєстрації окупованої влади умовної республіки Крим, та також акт від 12 листопада 2018 року, про те, що сім'я в складі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в [ADDRESS], але за місцем реєстрації не проживають, та з 27.10.2018 року фактично проживають в [ADDRESS]. Встановлення факту народження дитини в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини згідно з чинним законодавством України. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила її задовольнити. Також пояснила, що медична довідка про народження її сина її не видавалась, оскільки лікарня самостійно направляла в органи реєстрації медичну довідку, і їй видали на руки тільки свідоцтво про народження. Представник Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області Білонога О.О. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, вказуючи на те, що представлене заявницею свідоцтво про народження є недійсним і не створює правових наслідків. Заінтересована особа - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надала заяву про розгляд справи без участі її представника. Заслухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] та картки фізичної особи-платника податків, [PERSON] народилася [INFO] року в м. Сімферополь та вона одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] /а.с.8/. Згідно копії свідоцтва про укладання шлюбу, виданого 19.09.2015 року відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим РФ, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.09.2015 року, про що складено актовий запис про укладання шлюбу за № 1792. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.6/ Відповідно копії свідоцтва про народження, виданого 08.07.2017 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим РФ, [PERSON] народився [INFO], батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/. З представленого акту від 12 листопада 2018 року, вбачається, що сім'я в складі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані в [ADDRESS], але за місцем реєстрації не проживають, та з 27.10.2018 року фактично проживають в [ADDRESS]. Заявниця зверталась до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області із заявою про проведення державної реєстрації народження. Втім заявнику було відмовлено 06.11.2018 у проведенні реєстрації, оскількі надані заявником документи не є підставою для реєстрації народження і не відповідають діючим вимогам законодавства України /а.с.13/. Згідно з п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно п.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначаються тимчасово окупованою територією. Згідно ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтва про укладення шлюбу та про народження, надані заявницею є недійсними та не створюють правових наслідків, оскільки видані відділами Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим РФ. Разом з тим, відповідно відповідно до ч.1 ст. 18 вищеназваного Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України.. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Заявниця пояснила, що при народженні у неї дитини в м.Сімферополь медичну довідку про народження дитини їй не видали, а всі документи лікарнею були направлені до відділу реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим РФ, де їй видали свідоцтво про народження. Суд вважає, що хоча це свідоцтво про народження є недійсним та не породжує жодних правових наслідків, сам факт народження дитини на території України є підставою для виникнення у дитини правоздатності, а отже породжує правові наслідки і сукупність факту видачі заявниці свідоцтва про народження та факту її проживання з сином у с.Брусилів (згідно з актом акту від 12 листопада 2018 року)підтверджує народження у заявниці сина на тимчасово окупованій території. Разом з цим народження цієї дитини у зареєстрованому шлюбі не підтверджене належними доказами, а тому дані про прізвище та по батькові дитини до її реєстрації в установленому законодавством України порядку встановити не можливо. Згідно з ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження її сина, видане державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: partial