Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вищевказаною заявою та мотивує свої вимоги тим, що вона народилася [INFO] в с. Слобода, Буринського району, Сумської області. Відповідно до свідоцтва про народження дівоче прізвище заявниці зазначене «[PERSON]». 20.06.1980 року заявниця вступила в шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». 24.07.1978 раку заявницю було прийнято на роботу на Сумське виробниче машинобудівне об'єднання ім. Фрунзе в якості маляра третього розряду та 01.08.1978 року їй була видана трудова книжка. Прізвище заявниці в трудовій книжці записано на російській мові як «[PERSON]». [INFO] заявниці виповнилося 58 років і вона має право на отримання пенсії за віком. Звернувшись з даного питання до Управління пенсійного фонду України вона отримала відповідь про необхідність в судовому порядку встановлення факту належності їй трудової книжки, оскільки в ній на російській мові заявниця записана, як «[PERSON]», а відповідно до свідоцтва про народження на російській мові заявниця записана як «[PERSON]». Тому заявниця просить встановити факт належності їй - [PERSON], [INFO], уродженці с. Слобода, Буринського району, Сумської області, РНОКПП [NUMBER], трудової книжки виданої 01.08.1978 р. Сумським виробничим машинобудівним об'єднанням ім. Фрунзе на ім'я «[PERSON]». В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заінтересована особа, Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи не забезпечила явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомила, надала письмовий відгук на заяву в якому фактично визнала вимоги заявниці. Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Слобода, Буринського району, Сумської області. Відповідно до свідоцтва про народження дівоче прізвище заявниці зазначене «[PERSON]». 20.06.1980 року заявниця вступила в шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». В свідоцтві про народження батька - [PERSON], його прізвище зазначено як «[PERSON]». 24.07.1978 раку заявницю було прийнято на роботу на Сумське виробниче машинобудівне об'єднання ім. Фрунзе в якості маляра третього розряду та 01.08.1978 року була видана трудова книжка. Прізвище заявниці в трудовій книжці записано на російській мові як «[PERSON]». [INFO] [PERSON] виповнилося 58 років і вона має право на отримання пенсії за віком. Звернувшись з даного питання до Управління пенсійного фонду України [PERSON] отримала відповідь про необхідність в судовому порядку встановлення факту належності їй трудової книжки, оскільки в ній на російській мові прізвище заявниці записано, як «[PERSON]», а відповідно до свідоцтва про народження на російській мові прізвище заявниці записано як «[PERSON]». Внаслідок неправильного написання прізвища у заявниці виникають труднощі в оформленні пенсії за віком. Факт належності [PERSON] вищевказаної трудової книжки підтверджується матеріалами справи, а саме: копією паспорта [NUMBER] виданого Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області 28.08.2001 р.; копією свідоцтва про народження заявниці; копією свідоцтва про одруження заявниці; копією свідоцтва про народження [PERSON] - батька заявниці. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Виходячи в викладеного суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Крім того заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить повернути надміру сплачений судовий збір в дохід держави в розмірі 352,40 грн. відповідно до квитанції №70 від 19.07.2018 року. У відповідності до вимог ст. 129 Конституції України, Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 питання щодо повернення сплаченого судового збору в разі помилкової його сплати вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182. Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов'язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи (п.44 Постанови). Згідно п.3 цього Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Дослідивши матеріали вищевказаної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявницею при подачі заяви до суду було помилково сплачено судовий збір на користь держави в більшому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством, а саме в розмірі 704,80 грн. замість 352,40 грн., що підтверджується квитанцією №70 від 19.07.2018 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи №592/9016/18, провадження 2о/592/232/18. Тому, заявниці слід повернути надміру сплачений судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved