Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті м. Макіївка Донецька область, Україна. Посилається на те, що вона є рідною дочкою померлого [PERSON] , батько помер в м. Макіївка Донецької області, при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть заявниці було відмовлено, оскільки надані для реєстрації смерті документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судове засідання заявниця [PERSON] з`явилася, пояснила суду що померла особа є її рідним батьком, з яким вона проживала разом, який помер [INFO] в місті Макіївка Донецької області у лікарні від інсульту, у віці повних 79 років, похований на кладовищі «Козацьке» [INFO] , розташованому в м. Макіївка Донецької області. Поховання здійснила заявниця за власний кошт, інших дітей та близьких родичів у померлого не було. Заінтересована особа повідомлена про час, дату і місце судового розгляду належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Заслухавши заявницю, дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року зі змінами (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.06.2018 року № 410-р), місто Макіївка Донецької області входить до цього переліку і є тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як вбачається з матеріалів справи, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявницею для підтвердження цього факту пред`явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд встановив, що заявниця, [PERSON] , є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місця проживання якої визначене за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] є громадянкою України, уродженкою м. Макіївка Донецької області, відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого Гірницьким РВ УМВС України в м. Макіївці 05.11.1997 року, особа заявниці встановлена в судовому засіданні. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Факт родинного зв`язку заявниці з померлим підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.12.1964 року, відповідно до якого [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №2097. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Жадово Семенівського району Чернігівської області, відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Гірницьким РВ УМВС України в м. Макіївці 07.06.2001 року, також був внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою. Таким чином, судом встановлений родинний зв`язок між заявницею та померлою особою і встановлено, що померлий є батьком заявниці. Як вбачається з так званого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Гірницьким відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки від 15.07.2019 року, [PERSON] помер [INFO] , в м. Макіївка. Згідно наданої заінтересованою особою інформації станом на день розгляду справи в суді відсутній актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян. В матеріалах справи також містяться копії так званого лікарського свідоцтва про смерть № 596 [PERSON] від 15.07.2019 року та копія так званої довідки про причину смерті № 596 [PERSON] від 15.07.2019 року виданих на території невизнаної та самопроголошеної Донецької Народної Республіки. Заявницею також надана копія так званого свідоцтва про захоронення серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] похований на кладовищі «Козацьке», яке розташоване по вулиці Магістральна в місті Макіївка. Згідно наданих пояснень заявника, письмових доказів, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] знаходився м. Макіївка, помер в м. Макіївка Донецької області, Україна та похований в місті Макіївка Донецької області, Україна. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] в м. Макіївка Донецької області, Україна, оскільки наведені заявником докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, [PERSON] , так як дозволить використати право на реєстрацію смерті батька, [PERSON] на отримання свідоцтва про його смерть встановленого зразку, видане відповідним державним органом України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст. 319 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved