Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Заявниця просить визнати померлим її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що її чоловік в липні 2002 року чоловік поїхав на заробітки до м.Москва. Проте він не повернувся і зв`язок з ним втрачений і до цього часу місце її перебування чоловіка невідоме. Рішенням Ковпаківського районного суду Суми від 04.11.2005 чоловіка визнано безвісно відсутнім. У судовому засідання заявниця вимоги підтримала. Необхідність визнання чоловіка померлим необхідно для прийняття його прав на майно. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився. Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив, що з 10.04.1987 [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] . 04.11.2005 Ковпаківський районний суд м. Суми у справі №2-3815/05 за заявою [PERSON] , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми, про визнання особи безвісно відсутньою, ухвалив рішення. Так рішенням суду [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутньою з 01.11.2005. Зазначеним рішенням встановлено, що з 20.07.1984 заявниця перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . З 2002 року останній відсутній за місцем проживання і місцезнаходження його невідоме. При відкритті провадження суд витребував з державних установ усю можливу інформацію про [PERSON] , а саме отримання доходів, перетинання кордону України, зміну імені, смерті, отримання паспорту, перебування у розшуку чи притягнення до відповідальності. За результатами перевірок відомості про останнього відсутні. Свідок [PERSON] , пояснила, що з 2002 року знає заявницю, оскільки працювали разом. Вона сама виховувала двох дітей, сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Зі слів [PERSON] її чоловік поїхав на заробітки і пропав. Заявниця підтримує добрі стосунки зі свекрухою, разом з дітьми їй допомагає. Свідок [PERSON] , пояснила, що з 1989 року знає заявницю та ї чоловіка [PERSON] , оскільки працювали разом. У 2002 році чоловік виїхав на заробітки до м.Москва, РФ. З 2003 року від нього немає ніяких відомостей. Заявниця сама виховувала двох дітей, сина [PERSON] та дочку [PERSON] . Заявниця шукала чоловіка, але спроби виявилися марними. Його також шукала і матір чоловіка, навіть через передачу «Жди меня». Однак встановити місце проживання його не вдалося. Ураховуючи наведене у сукупності суд встановив, що протягом тривалого періоду часу починаючи з 2002 року по теперішній час, про чоловік заявниці, [PERSON] немає відомостей про місце його знаходження. Згідно ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно до ст. 47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Враховуючи наведене у сукупності заява підлягає задоволенню, а [PERSON] визнанню померлим, що необхідно заявниці для прийняття спадщини.

Outcome: approved