Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на ті обставини, що вона народилася [INFO] в місті Маріуполі (Жданові). З дня народження по теперішній час, вона проживає в місті Маріуполі, за межі міста на постійне проживання не виїжджала. В 1992 році вона втратила свій паспорт на той час ще громадянина СРСР, а новий паспорт громадянина України так і не отримала. Деякий час проживала по тимчасовому посвідченню, яке теж втратило свою силу. В Маріуполі народила двох дітей. На теперішній час, вона вирішила привести документи до ладу, у зв`язку з чим ще в 2015 році отримала тимчасове посвідчення. Під час видачі тимчасового посвідчення її особу було встановлено, але вона досі не може підтвердити своє громадянство. Просить суд встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року. Ухвалою суду 11 квітня 2019 року було відкрито провадження по справі і справа була призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року підготовче судове засідання було закрито, справу призначено до розгляду. Заявник [PERSON] в судовому засідання повністю підтримала свої вимоги, та просила встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Представник Головного управління ДМС України у Донецькій області за довіреністю Трубіцин К. Р . не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, вислухав пояснення сторін, дослідив надані письмові докази, вважає, що подана [PERSON] заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. [PERSON] народилася [INFO] в місті Жданові ( Маріуполі) що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20 лютого 1969 року Іллічівським відділом ЗАГс міста Жданова Донецької області. ( а.с.9) Згідно довідки по реєстрацію місця проживання особи № [NUMBER] від 10 квітня 2019 року, [PERSON] зареєстрована в кватирі [ADDRESS] з 28 травня 1992 року. Діти заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , народилися в місті Маріуполі. Згідно медичних карток, знаходилися на обліку в лікувальних установах міста Маріуполя. Навчалися в школах Маріуполя. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснив, що він є цивільним чоловіком [PERSON] . З 1996 року постійно проживає з нею за адресою її реєстрації в кватирі [ADDRESS] . Пояснив, що наскільки йому відомо, то [PERSON] постійно проживає в місті Маріуполі з дня її народження. За межі України взагалі ніколи не виїжджала. Свідок [PERSON] пояснив, що він з 1982 року поживав в одному будинку, по сусідству, з родиною [PERSON] . З моменту заселення будинку він товаришував з родиною [PERSON] . [PERSON] постійно проживала в квартирі з батьками, а коли їх не стало, то вона і далі продовжила проживати в квартирі[ADDRESS] В 1994 році він переїхав проживати в батьківський будинок, який розташований неподалік будинку [ADDRESS] . [PERSON] бачив регулярно, постійно з нею спілкувався. На підтвердження своїх пояснень надав суду копію паспорту, де зафіксовано період проживання його в будинку [ADDRESS] . За ст. 2 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 8 жовтня 1991 року) громадянами України є: 1) особи, які на момент набрання чинності цим Законом проживали в Україні, незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, освіти, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, які не є громадянами інших держав і які не заперечують проти набуття громадянства України; 2) особи, які працюють за державним направленням, проходять військову службу або навчаються за межами України, за умови, якщо вони народилися чи довели, що постійно проживали на її території, не перебувають у громадянстві інших держав і не пізніш як через рік після набрання чинності цим Законом виявили бажання стати громадянами України; 3) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 16 квітня 1997 року) громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак і які не є громадянами інших держав; 3) особи, які народилися або постійно проживали на території України, а також їх нащадки (діти, онуки), якщо вони на 13 листопада 1991 року проживали за межами України, не перебувають у громадянстві інших держав і до 31 грудня 2004 року подали у встановленому цим Законом порядку заяву про визначення своєї належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону. Згідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 18 січня 2001 року) громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином , судом за наслідком розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що [PERSON] [INFO] , народилася в місті Маріуполі. Станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року і по теперішній час постійно проживає на території України, що свідчить про те що вона є громадянкою України. При цьому відомостей, що заявниця є громадянкою іншої держави, не було винайдено судом.

Outcome: approved