Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою і доводи мотивує тим, що 30.09.1992 року вона уклала шлюб з [PERSON] шлюб у обох другий. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], окрім того вона від першого шлюбу має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], і у чоловіка також від першого шлюбу два сина: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 01.02.1996 року заявниця отримала квартиру [ADDRESS] і є основним квартиронаймачем. В квартирі проживали всією родиною по 2003 рік, а з 2003 року в квартирі залишились і мешкали сини чоловіка від першого шлюбу, а заявниця з чоловіком дітьми стала мешкати в будинку [ADDRESS]. В літку 2004 року прийшов син чоловіка, [PERSON] і повідомив, що [PERSON] пішов з квартири вранці в невідомому напрямку, з собою не брав ні особистих речей ні документів і з цього часу його ніхто більше не бачив. Прийнятими мірами розшуку встановити місце його знаходження не змогли до цього часу, але він в квартирі зареєстрований, тому заявниця постійно оплачує за нього на протязі майже 10-ти років комунальні послуги, але в теперішній час у зв'язку з тяжким матеріальним становищем не має можливості і просить визнати [PERSON], безвісті відсутнім. В судовому засіданні заявниця, [PERSON] заяву підтримали. Представник третьої особи, паспортного відділення Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області в судове засідання не з'явився про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що вбачається з поштового повідомлення про отримання судової повістки, про причину неявки суд не інформував, тому причину його неявки суд визнав не поважною. Заслухавши думку заявниці, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутності третьої особи, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності третьої особи, представника паспортного відділення Волноваського РВ ГУМВС України в Донецькій області. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, свідок [PERSON] суду свідчила, що заявницю знає зі шкільних років, оскільки ходили один до одного, а восени 1992 року заявниця уклала шлюб з [PERSON], у неї від першого шлюбу є двоє синів і у чоловіка від першого шлюбу також двоє синів. Пояснила, що спочатку родина мешкала в квартирі яку отримала заявниця, а потім в квартирі залишились проживати сини чоловіка, а всі інші перейшли жити до будинку по [ADDRESS]. З літа 2004 року не стало сина чоловіка заявниці, [PERSON], зі слів іншого сина, [PERSON], який з ним мешкав в квартирі, він вранці вийшов з квартири без документів і особистих речей пішов в невідомому напрямку, і більше його ніхто не бачив, заявниця і її чоловік приймали міри до його розшуку, але позитивного результату не було. Свідок [PERSON] дав аналогічні свічення і не довіряти свідченням свідків у суду підстав не має. Доводи заявниці про те, що вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO], вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого шлюб зареєстровано 30.09.1992 року [PERSON] та [PERSON], зроблено актовий запис № 167, присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON], що є наявним у справі. З свідоцтва про право власності на житло вбачається, що в квартира [ADDRESS] належить на праві власності в рівних частках: заявниці, її чоловіку та дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що є наявним у справі. Про те, що в квартирі зареєстровані всі власники квартири вбачається з довідки № 567 від 10.12.2013 року, виданої МКП «Будинкоуправління № 1». Про те, що заявниця приймала міри до розшуку [PERSON] вбачається з відповідей адресних бюро, Харківської, Луганської, Запорізької областей, зареєстрованим не значиться, а з відповіді Донецького обласного бюро значиться зареєстрованим [ADDRESS]. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що [PERSON], [INFO], за місцем постійного його проживання і реєстрації не мешкає з літа 2004 року, прийнятими заходами розшуку встановити місце його проживання не надалось можливості, майже 10 років не має відомостей від нього, тому заява про визнання його безвісно відсутнім підлягає задоволенню на підставі ст. 43 ЦК України. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved