Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що їй на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка площею 1,00 га згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зареєстровано за № 512188101000939 ( копія додається). Підставою звернення до суду із даною заявою є та обставина, що у даному державному акті допущено помилку у написанні ідентифікаційного номеру. З метою виправлення допущеної помилки заявниця звернулася до органу, який видав державний акт, проте заявниці надано відповідь про неможливість внесення будь-яких змін до правовстановлюючого документу. За таких обставин вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на право приватної власності на землю. Заявниця на заявлених вимогах наполягала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала заяву. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, проте надали заяву про те що підтримують заявлені вимоги та просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом в якості доказів наданих заявником на підтвердження зазначених ним обставин досліджено матеріали та встановлено наступне. [PERSON] на праві особистої приватної власності належить земельна ділянка площею 1,00 га згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зареєстровано за № 512188101000939. у даному державному акті допущено помилку у написанні ідентифікаційного номеру , а саме в Державному акті зазначено 2237521383, що є невірним, оскільки згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією довідки. З метою виправлення допущеної помилки заявниця звернулася до органу, який видав державний акт, проте заявниці надано відповідь про неможливість внесення будь-яких змін до правовстановлюючого документу. Судом вбачається, що організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. На підставі викладеного, та

Outcome: approved