Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, уточненим в ході розгляду справи, посилаючись на те, що у березні 2015 року вона познайомилася з [PERSON] , [INFO] , з квітня 2015 року вони почали зустрічатися та проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У середині червня 2015 заявниця завагітніла, про що одразу повідомила [PERSON] , який зрадів, наполіг на народженні дитини та запропонував заявниці одружитися. Проте одружитися з [PERSON] заявниця не встигла, оскільки [INFO] він помер. В подальшому [INFO] у заявниці народилася дитина - син [PERSON] , якого у зв`язку зі смертю батька було записано на підставі ст. 135 СК України зі слів матері та зазначено по батькові « [PERSON] », прізвище « [PERSON] ». Як зазначає заявниця, за життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, піклувався про стан здоров`я заявниці, чекав народження дитини та навіть хотів бути присутнім на партнерських пологах, для чого за рекомендацією лікарів зробив флюорографію та передав її до пологового будинку, в якому заявниця збиралася народжувати. На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису №602 від 22.03.2016 про народження [PERSON] , вказавши у графі «Батько» - [PERSON] , громадянин України, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2019 у справі відкрито окреме провадження. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2019 у справі призначено посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Листом від 26.02.2020 Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи повідомило, що у зв`язку з ненадходженням до них зразку крові померлого [PERSON] вони змушені повернути ухвалу суду про призначення експертизи без виконання. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2020 провадження у справі поновлено, оскільки до суду надійшло повідомлення від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про повернення ухвали суду про призначення експертизи без виконання. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.08.2020 у справі призначено посмертну судово-генетичну експертизу методом ДНК-аналізу за участю [PERSON] , батька померлого [PERSON] , проведення якої доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Листом від 30.10.2020 Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи повідомило, що експертизи на предмет встановлення батьківства померлого шляхом дослідження зразків крові його батька та дитини, тобто спорідненості по чоловічій лінії, не проводяться їх установою внаслідок відсутності належної матеріально-технічної бази, тому вони змушені повернути ухвалу суду про призначення експертизи без виконання. Водночас повідомили, що експертизу генетичної ідентифікації можливо провести в Одеському та Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.11.2020 провадження у справі поновлено, оскільки до суду надійшло повідомлення від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про повернення ухвали суду про призначення експертизи без виконання. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Крім того, повідомила, що має сумніви стосовно того, що [PERSON] є батьком померлого [PERSON] , у зв`язку з чим не убачає за доцільне призначення експертизи в Одеському чи Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи . Заінтересована особа Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відповідності до вимог чинного законодавства без участі їх представника. Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Заінтересована особа [PERSON] в судових засіданнях фактично не заперечувала проти задоволення заяви, проте зауважила, що жодної експертизи так і не було проведено, підтверджень того, що заявниця з померлим проживали однією сім`єю надано не було, оскільки померлий проживав разом із нею. Повідомила, що заявник з її померлим сином періодично зустрічалися. Крім того, подала до суду пояснення щодо заяви у вигляді відзиву, в яких просила відмовити у задоволенні заяви. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З індивідуальної карти вагітної та породіллі №1008/76 убачається, що 10.08.2015 заявницю було взято на облік на 9-10 тижні вагітності у КМЦ РПМ. Карта містить дані у графі «Прізвище та місце роботи чоловіка, телефон», де зазначено [PERSON] та номер телефону. В обмінній карті заявниці зазначено, що пологи партнерські (а.с.97-99). З відповіді Київського міського пологового будинку №2 від 11.04.2019 вбачається, що в обмінній карті [PERSON] , а саме формі №113/о, містяться відомості щодо [PERSON] у графі «Обстеження сім`ї на туберкульоз» у вигляді зазначення його результатів флюорографічного дослідження та безпосередньо сам результат (а.с.115-117). [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , відомості про батька якого було записано на підставі ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00016459933 від 22.03.2016 (а.с.44-а) та свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 22.03.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.44). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 03.12.2015 відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіальним управлінням юстиції у м. Києві (а.с.45). Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [PERSON] , до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася його матір - [PERSON] , заінтересована особа в справі. Інших спадкоємців, які б зверталися до нотконтори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. З пояснень заявниці убачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком її сина [PERSON] , [INFO] , проте у зв`язку з тим, що він не зазначений у свідоцтві про народження дитини вона позбавлена можливості оформити пенсію по втраті годувальника. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, суду показала, що є матір`ю заявниці, бабусею дитини. Вказала, що знає про відносини своєї доньки з померлим [PERSON] , він приймав дитину за свою. В свої показах зазначила, що зацікавлена у результаті розгляду справи. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що є братом заявниці. Зазначив, що у заявниці та [PERSON] були близькі стосунки певний час. Повідомив, що померлий [PERSON] йому говорив про своє бажання народження дитини заявниці. Свідок також вказав, що бажає щоб у дитини заявниці був запис про батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є подругою заявниці з якою померлий [PERSON] перебували у близьких стосунках та фактично проживали разом. Відповідно до змісту ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом встановлено, що у 2015 році [PERSON] познайомилася з [PERSON] . Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства заявницею надано не було. Посилання заявниці на те, що [PERSON] надавав висновки свого флюорографічного обстеження до пологового будинку з метою приймати участь у партнерських пологах, не є достатнім доказом кровного походження дитини заявниці від померлого [PERSON] . Крім того, індивідуальна та обмінна карта породіллі, на які посилається заявниця, заповнені з її слів та не містять будь-яких підтверджень визнання батьківства [PERSON] . Твердження заявниці про те, що [PERSON] піклувався про стан її здоров`я під час вагітності, слідкував за правильним харчуванням, придбавав фрукти та вітаміни, не підтверджені належними доказами. Крім того, за приписами частин 1-4 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. За клопотанням заявниці судом двічі призначалися експертизи для встановлення батьківства померлого [PERSON] відносно дитини заявниці, проведення яких було доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, які не були проведені внаслідок неможливості їх здійснення у даній установі, у зв`язку із відсутністю належної матеріально-технічної бази . Судом роз`яснювалося право на звернення до суду із відповідним клопотання про призначення відповідної експертизи з проведенням її в Одеському чи Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи, проте заявниця своїм правом не скористалася, хоча Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи повідомило про можливість проведення відповідних експертних досліджень у вказаних установах. Покази свідків, допитаних в судовому засіданні, суд не може вважати достатніми доказами походження дитини заявниці від померлого [PERSON] , оскільки вони характеризують відносини між померлим і заявником та свідчать про періодичність зустрічей між ними. Таким чином, наявність кровної спорідненості між померлим [PERSON] та дитиною заявниці не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи. Як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що батьківство померлого [PERSON] щодо дитини заявниці не підтверджено належними доказами, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Outcome: dismissed