Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона є бабусею [PERSON], яка померла 03 серпня 2017 року. Свідоцтво про смерть вона не отримала, оскільки остання померла на окупованій території, а саме в м. Ялта, Автономна Республіка Крим внаслідок прихованої хвороби легенів та раптового приступу. На її письмове звернення відділ РАЦС надає письмову відмову, в якій зазначає, що наданий нею документ не відповідає вимогам та формі визначеної наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 і в зв'язку з вищевикладеним провести державну реєстрацію смерті на підставі пред'явленого документа не пред'являється можливим. На сьогоднішній час отримати свідоцтво про смерть в Інгулецькому районному у м. Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, неможливо, тому що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо оформити і отримати медичний документ, що може бути прийнятий відповідним органом у відповідності до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті її онуки їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть останньої. Просить винести рішення, яким встановити факт смерті її онуки [PERSON], [INFO], яка народилась в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна та померла 03 серпня 2017 року в місті Ялта, Автономна Республіка Крим. Заявник в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. Просить їх задовольнити. Своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, клопотань не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON], яка проживала з її сином [PERSON], померла в лікарні в м. Ялта 03 серпня 2017 року. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). 05 жовтня 1985 року між [PERSON] (після шлюбу прізвище - [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.9). 02 жовтня 1990 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] померла 03 серпня 2017 року у місті Ялта, Автономна Республіка Крим. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18 Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно дост. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Ялта Автономної Республіки Крим відноситься до вказаного Переліку. Інгулецьким районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 15 вересня 2017 року заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], [INFO], яка народилась в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області Україна, яка померла 03 серпня 2017 року в місті Ялта, Автономна Республіка Крим, оскільки нею для підтвердження факту її смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08 серпня 2006 року №545 (а.с.11). Тобто, орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що документи, представлені заявником для підтвердження факту смерті 03 серпня 2017 року [PERSON] на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків. Однак, факт смерті останньої знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Інгулецького районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її онуки. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п.8 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved