Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Як спадкоємиця за заповітом, вона звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті останньої. Втім, нотаріус відмовив заявниці у видачі свідоцтва про пава на спадщину, через розбіжності у прізвищі спадкодавця за свідоцтвом про смерть, за яким остання зазначена як « [PERSON] », по відношенню до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧВ № 0208563, який виданий 24 березня 2000 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 965, де спадкодавець записана російською як « [PERSON] ». Оскільки, через такі розбіжності, вона позбавлена права оформити спадщину, то просила суд задовольнити її вимоги. В судовому\~засіданні представник\~заявниці [PERSON] , підтримав заяву підтримав\~та просив\~суд її\~задовольнити. Суду дав пояснення аналогічні обставинам викладених у заяві. Герцаївська міська\~рада Чернівецького\~району Чернівецької\~області будучі належним\~чином повідомлена\~про час\~і місце\~розгляду справи в судове засідання свого представника не направила. Заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, вивчивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Тернавка Герцаївського району у віці 94 років померла [PERSON] (зворот а.с.7). Згідно з ч. 1 статті 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Згідно заповіту складеного 19 лютого 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Тернавської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №3, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла, [PERSON] , усе її майно яке належало їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося (а.с.6). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧВ № 0208563, виданого 24 березня 2000 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 965, на ім`я [PERSON] було видано земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Прикордонник» с. Тернавка Герцаївського району розмірами 2.35 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.31). За даними виконкому Тернавської сільської ради на момент смерті [PERSON] разом із нею у с. Тернавка Герцаївського району проживала її онучка [PERSON] , 1973 року народження, тобто заявниця (а.с.26). 25 квітня 2014 року заявниця звернувся до Герцаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , зокрема і земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Прикордонник», що в с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області (а.с.24). Постановою державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори Чернівецької області Прядко І.І. від 22 жовтня 2021 року, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , через розбіжності щодо імені спадкодавця, а саме у сертифікаті на право на земельну частку (пай) спадкодавець зазначена як « [PERSON] », а у свідоцтві про її смерть, остання записана як « [PERSON] » (зворот а.с.33-34). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що заявниця приходиться його дружиною, а померла [PERSON] бабуся останньої. За життя [PERSON] заповіла дружині усе її майно, в т.ч. і земельну частку (пай). До часу смерті спадкодавець проживала разом з ними в одному господарстві. Наразі спірну земельну ділянку (пай) обробляє заявниця, у зв`язку із чим бажає оформити правовстановлюючі документи. Про розбіжності у прізвищі спадкодавця по відношенню до сертифікату на земельну частку (пай) вони дізналися лише під час оформлення спадщини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що знає заявницю як односельцю, а померлу [PERSON] , як колишню працівницю сільського колгоспу, яка отримала свою частку після розпаювання земель. Інших осіб із таким прізвищем як у спадкодавця та які б працювали у колгоспі вона не знає. Як вбачається\~з архівної\~довідки трудового\~архіву Герцаївського\~району №25\~від 01.11.2021року,\~в документах\~архівного фонду\~ТОВ «Прикордонник»,\~наявні відомості\~про те,\~що « [PERSON] »\~протягом часу\~з 1948\~по 2000\~роки працювала\~у колишньому\~колгоспі «Радянський\~прикордонник»,\~який був\~реорганізований у\~ТОВ «Прикордонник». (а.с.07). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (по тесту постанова Пленуму ВСУ) визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж (п.12 постанови Пленуму ВСУ). Оцінюючи вищенаведені докази у своїй сукупності, з урахуванням показів свідків, суд приходить до висновку, що оскільки ім`я спадкодавця, за виключенням запису щодо її імені у сертифікаті на право на земельну частку (пай) збігаються з решта офіційними документами виданими на її ім`я, то у суда не має сумнівів що спірний сертифікат на право не земельну частку (пай) серії ЧВ № 0208563 належить померлій [INFO] спадкодавцеві [PERSON] . Приймаючи до уваги, що встановлення юридичного факту про який просить встановити заявниця має юридичне значення, а саме, надає право на оформлення спадкового майна, яке відкрилося після смерті спадкодавця, то й вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved