Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення належності заповіту від імені [PERSON] на ім`я племінниці [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] [PERSON] склала заповіт за яким все своє майно заповіла їй. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Правда» і посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 10.02.1997 року. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , отримала відмову, оскільки [PERSON] заповіла все своє майно своїй племінниці [PERSON] , а заявниця не є рідною племінницею [PERSON] . Обгрунтовуючи заяву заявниця стверджує, що спадкодавця саме її мала на увазі, коли складала заповіт, оскільки рідною племінницею є її мати, а [PERSON] через свій вік могла сплутати родинні відносини. Таким чином видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Гутояцковецькою сільською радою, Дунаєвецького району 12 лютого 1992 року після померлої [INFO] [PERSON] на ім`я племінниці [PERSON] (після шлюбу [PERSON] ) є неможливим, оскільки в нотаріуса виникли сумніви, що заповідачка мала на увазі її в своєму заповіті, тому просить встановити факт належності [PERSON] заповіту, складеного [PERSON] 12 лютого 1992 року і посвідчений секретарем Гутояцковецької сільської ради, Дунаєвецького району. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.06.2019 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Заявниця та її представник в суді заяву підтримали, просять задовольнити. Представник Дунаєвецької міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 лютого 1992 року [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно де б воно не було і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті заповіла племінниці [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26.01.2004 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колгоспу «Правда» і посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 10.02.1997 року, зареєстрований у Книзі реєстрів сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №301. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року [PERSON] визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори Магери Н.Ф. із заявою про прийняття спадщини. 04.06.2019 р. [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Гутояцьковецькою сільською радою, Дунаєвецького району, Хмельницької області 12 лютого 1992 року, зареєстрованим в реєстрі за № 5, після померлої [INFO] [PERSON] на ім`я племінниці [PERSON] є неможливим, оскільки відсутні докази родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем і неможливо довести факт, що заповідачка в своєму заповіті мала на увазі саме [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження на ім`я заявниці [NUMBER] від 24 квітня 1981 року, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу з [PERSON] заявниця змінила прізвищу на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 21.07.2002 р., паспортом громадянина України [NUMBER] , виданого 27 грудня 2002 р. Кам`янець-Подіфльським МВ УМВСУ в Хмельницькій області. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 3 жовтня 1976 року дошлюбне прізвище матері заявниці « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 8 серпня 1956 року батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження ЯЯ [NUMBER] від 19.05.1950 року, виданого повторно, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно повідомлення державного архіву Хмельницької області № 768/01.01-12/2019 від 03.09.2019 р. в метричних книгах за 1917 рік відсутні відомості про народження [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в [PERSON] була сестра [PERSON] , донькою якої була [PERSON] . Бабуся заявниці та [PERSON] були двоюрідними сестрами, а [PERSON] відповідно двоюрідною племінницею [PERSON] Вони постійно спілкувались, допомагали одна одній так як [PERSON] була одинокою. Потім мама [PERSON] постійно їй допомагала, тому [PERSON] і заповіла все своє майно саме [PERSON] . Згідно із ст..ст. 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та п.п.4.14 п.10 глави розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцями спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до п.5.17 глави 10 розділу ІІ Порядку, якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємців зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав особи. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я , по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджується, що складений [PERSON] заповіт на ім`я племінниці [PERSON] належить [PERSON] . За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити заяву. На підставі викладеного, та

Outcome: approved