Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], помер 03.05.2016 року, місті Макіївка, Донецької області, України. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та пояснила, що її чоловік [PERSON], [INFO], помер 03.05.2016 року, місті Макіївка, Донецької області, України Представник заінтересованої особи ВДРАЦС по м. Мелітополю у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення заявниці та свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Державна реєстрація смерті передбачена статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с. 9/. Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть /а.с. 11/ [PERSON] помер 03.05.2016 року в м. Макіївка Згідно з ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Так, заявниця [PERSON] отримала лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], яке видане Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Макіївки МЗ ДНР. /а.с. 11/ Проте документи про смерть [PERSON] видані органами, що діють на тимчасово окупованій території Донецької області відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними та не визнаються в Україні. Внаслідок чого, органами ДРАЦС заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] /а.с. 8/. Між тим, факт смерті [PERSON] підтверджується поясненнями свідків, а саме: свідок [PERSON] пояснила, що вона є онукою [PERSON], який дійсно помер 03.05.2016 року у м. Макіївка; свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] помер 03.05.2016 в м. Макіївка, померлий є його батьком. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних, що спростовують факти повідомлені свідками судом не встановлено, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявниці щодо встановлення факту смерті [PERSON], оскільки реєстрація смерті неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved