Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , спадкоємицею якого за заповітом являється вона. [PERSON] в свою чергу був спадкоємцем за заповітом усього майна, належного [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Червоненське» на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай). Заявниця не має можливості оформити спадкове майно нотаріально, оскільки [PERSON] юридично не прийняв спадщину після [PERSON] .. Посилаючись на ці обставини просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] .. Заявницяв судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Сумської райдержнотконтори для розгляду справи до суду не з`явився, просив справу слухати без його участі, заперечень до заяви не надав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, зокрема право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває уколективній власності КСП «Червоненське» розміром 3.18 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0230789, виданим 12 червня 1997 року на ім`я [PERSON] , він має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоненське» розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах (а.с.11). 09 грудня 1997 року [PERSON] уклав заповіт на все належне йому майно на користь [PERSON] (а.с.10). Спадкоємець [PERSON] після померлого [PERSON] спадщину прийняв фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак, юридично її не оформив. Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР в редакції 1964 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки Червоненської сільської ради Сумського району № 427 від 13 серпня 2012 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , який спадщину фактично прийняв шляхом догляду за спадковим майном, обробленням земельної ділянки, розпорядженням майном померлого (володінням ощадними книжками померлого, сплатою податків та інших платежів). Заповіт від імені [PERSON] був посвідчений на території Червоненської сільської ради № 36 від 19.12.1997 року, який не змінювався та не відмінявся (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, в тому числі - на успадковане ним майно після смерті [PERSON] .. 03 березня 2012 року [PERSON] уклав заповіт на все належне йому майно на користь [PERSON] .. Заявниця [PERSON] є єдиною спадкоємицею після померлого [PERSON] , спадщину прийняла шляхом звернення до Сумської райдержнотконтори з відповідною заявою, де отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку площею 1,8713 га (а.с.8). Відповідно до довідки Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області № 962 від 04.12.2018 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з співмешканкою [PERSON] , донькою співмешканки [PERSON] та онуками [PERSON] , [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] був посвідчений на території Старосільської сільської ради за реєстрованим номером 07 від 03.03.2012 року, який не змінювався та не відмінявся (а.с.13). Як вбачається з повідомлення Сумської райдержнотконтори, за даними Спадкового реєстру [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до шести місяців з дня відкриття спадщини, документи про вступ в управління та володіння спадковим майном також не було надано (а.с.15). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися і суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту прийняття спадщини необхідне для реалізації прав заявниці. Таким чином, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved