Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою та свої вимоги обгрунтовує тим, що до заміжжя мала прізвище « [PERSON] », народилась [INFO] . ЇЇ батько - [PERSON] , який помер [INFO] своє життя проживав зі своєю німецькою родиною у м.Суми. Батьками її тата були: батько [PERSON] , 1932 р.н., українець, та мати [PERSON] , 1938 р.н., німкеня. З 1960 року її ім`я постійно мешкає у м.Суми, вона є уродженою німкою, сповідує римо-католицьку віру, дотримуючись традицій цієї національності, підтримує тісні стосунки з родинами-німцями та вважає себе німкою, як і її бабуся. Батьками [PERSON] були [PERSON] (німець) та [PERSON] (німкеня). [PERSON] зі своїми дітьми [PERSON] та Зігмундом також мешкали у м.Суми. Усі в родині розмовляють українською та німецькою мовами та виконують обряди німецького народу. Заявниця відносить себе до німецької національності, її батько був уродженим німцем, хоча і записаний українцем за національністю, бабуся німкенею і на даний час він бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, однак встановити це в позасудовому порядку неможливо. За таких обставин просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що національність [PERSON] , який народився [INFO] в с. Стецьківка Сумського району Сумської області та помер [INFO] у м. Суми - німець; зобов`язати Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області внести відповідні зміни до актового запису про шлюб №1844 від 06.10.1984 року про реєстрацію актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] та вказати в графі національність нареченого «німець» замість «українець»; встановити факт, що має юридичне значення, про те, що національність [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Суми - німкеня; зобов`язати Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 997 від 12.05.1985 року вказавши в графі «національність» батька - [PERSON] національність «німець». Ухвалою суду від 26.03.2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі судове засідання з викликом сторін. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву з наведених підстав підтримала і просила задовольнити. Представник Ковпаківського районного у м. Суми відділу ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.02.2018 року, [PERSON] народилась [INFO] в м.Суми про що 12.05.1985 року зроблено відповідний запис №997 батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , відомості про громадянство батьків відсутні (а.с.14). 17.01.2009 року заявниця [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрацію шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 17.01.2009 року (а.с.17). Батько заявниці - [PERSON] народився [INFO] , про що 09.08.1963 року зроблено відповідний запис №39, його батьком вказаний - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , відомості про їх громадянство відсутні, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.11.2018 року (а.с.13) З свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 06.10.1984 року вбачається, що батько заявниці [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Стецьківка Сумського району Сумської області, 06.10.1984 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , уродженкою с.Дич Буринського району Сумської області (а.с.16) [PERSON] помер [INFO] в м. Суми, у віці 47 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03.12.2010 року (а.с.18). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Токмацької райдержадміністрації Запорізької області від 01.03.1994 року, мати батька заявниці - [PERSON] народилася [INFO] в м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 2В від 01.03.1994 року; та її батьками вказані: батько - [PERSON] , національність «німець», мати - [PERSON] , національність «німкеня» (а.с.12). 30.04.1958 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрацію шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 25.01.1994 року (а.с.15). [PERSON] померла [INFO] в м. Суми, у віці 62 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27.02.2001 року (а.с.21). Таким чином, судом встановлено, що у батька заявниці матір була німкенею, у якої у свою чергу батько і мати, обоє були німцями. З Висновку Зарічного районного у м. Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області №34-15.15.-64 вбачається, що неможливо змінити національність батька дитини з «українець» на «німець» в актовому записі про народження №997 від 12.05.1985 року, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів (а.с.22). Таким чином, заявниця може захистити своє невизнане право щодо національності виключно у судовому порядку. Відповідно до ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Статтями 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» встановлено, що Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід`ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідноз ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Починаючи з 1992 року, на підставі постанови Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» від 26 червня 1992 року № 2503-XII, діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи - громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану» від 12 вересня 2002 року № 1367, яка в наступному втратила силу в зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2010 року № 1025 в новій редакції, була виключена графа про національність фізичної особи. Тобто, на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі який посвідчує таку особу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. Відповідно до ст.4 Закону України «Про національні меншини в Україні», відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Згідно з абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. На підставі ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Згідно п. 3 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються права корінних народів і національних меншин. Статтею 8 Європейської Конвенції щодо захист у прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. За практикою Європейського суду з прав людини, яка в Україні є джерелом права, поняття приватного життя та сфера дії ст. 8 Конвенції розповсюджується й на право фізичної особи на самоідентифікацію, в тому числі щодо визначення імені, релігійних переконань, статі тощо. За таких обставин, оскільки крім визнання рішенням суду, в інший спосіб встановити національність заявниці неможливо, а подані нею докази беззаперечно підтверджують той факт, що її батько [PERSON] за національністю по матері - німець, а заявниця за національністю по батьку - німкеня, тому суд вважає необхідним встановити дані факти своїм рішенням. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995 року, при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати Ковпаківський районний у м. Суми ВДРАЦ внести відповідні зміни до актових записів, зокрема про шлюб №1844 від 06.10.1984 року, вказавши національність [PERSON] «німець» замість «українець», а також про народження [PERSON] № 997 від 12.05.1985 року вказавши національність батька - [PERSON] «німець». Встановлення факту приналежності до німецької національності заявниці необхідно для відновлення та збереження етнічного походження її роду, а також можливості користуватися пільгами, які гарантуються особам німецького походження.

Outcome: approved