Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на території України, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить встановити факт смерті [PERSON] [INFO], місце народження - село Крива Таращанського району Київської області, місце смерті - місто Ровеньки Луганської області, смерть настала [INFO], причина смерті - рак сечового міхура; допустити негайне виконання рішення у справі, а також звернути судове рішення до виконання. В обґрунтування своїх вимог в обґрунтування своєї заяви заявниця посилається на те, що [INFO] у місті Ровеньки, Луганської області внаслідок раку сечового міхура померла матір покійного чоловіка (свекруха) заявниці - [PERSON], [INFO], місце народження - село Крива Таращанського району Київської області. Однак отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем мешкання та смерті неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, визначеною Верховною Радою України. Саме з тієї ж підстави, також неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Тому заявниця вимушена звернутися з цією заявою до суду за захистом своїх та захистом дітей законних інтересів. Представник заявниці в судове засідання не з'явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю заявника в якому заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Представник заінтересованої особи - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є невісткою [PERSON]. [INFO] внаслідок раку сечового міхура [PERSON] померла, що підтверджується довідкою про причину смерті (к формі №106/ у №698) від 29 грудня 2016 року, яка видана лікарем поліклініки Луганської народної Республіки. З свідоцтва про поховання № 265 від 29.12.2016 року виданого ПП «[PERSON]» вбачається, що [PERSON] дійсно похована на міському кладовищі. Заявниця здійснила поховання [PERSON], що померла [INFO] за власний рахунок. З змісту заяви судом встановлено, що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заявниці було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] Факт смерті та поховання [PERSON] підтверджується також фотознімками надгробної дошки. Відповідно до постанови Верховної ради України від 17.03.2015р. №254-VІІІ «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», місто Ровеньки Луганської області з 17 березня 2015 року та на сьогодні є тимчасово окупованою територією. Частиною 2 статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року) про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Пунктом «а» статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть 9форма №106/о), форма якого затверджена наказом МОЗУ від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] [INFO], місце народження - село Крива Таращанського району Київської області, місце смерті - місто Ровеньки Луганської області, смерть настала [INFO], причина смерті - рак сечового міхура. Відповідно до вимог ч.2 ст.259 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] Згідно з вимогами ч.4 ст.257-1 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved