Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Вона народилася [INFO] в с.Зозулинці Козятинського району Вінницької області, її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . 03.08.1978 року, після закінчення міського професійно-технічного училища Вінницького об`єднання м`ясної промисловості, вона була прийнята на роботу до Козятинського птахокомбінату у цех обробки тушек птиці та кроликів. На її ім`я була заведена трудова книжка серії [NUMBER] . В подальшому вона неодноразово змінювала місце роботи та місце проживання. 30.12.1985 року вона уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище [PERSON] . Зараз вона збирає документи для оформлення пенсії за віком. Для призначення пенсії з червня 2020 року вона у лютому 2020 року звернулася до Нікопольського міськрайонного Управління ПФУ в м.Нікополі, повноваження якого на даний час виконує Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Для цього нею разом з іншими документами була надана трудова книжка. Однак, при розгляді її документів працівниками заінтересованої особи було встановлено, що в її паспорті, свідоцтві про народження та інших документах зазначено її дошлюбне прізвище « [PERSON] », але на російській мові. Крім того, в трудовій книжці невірно вказана дата її народження - замість [INFO] [INFO] , зазначено « [INFO] » [INFO] 1960. Крім того, у виданій їй архівній довідці від 10.09.2019 року за № 205, виданій Нікопольською районною державною адміністрацією, щодо відомостей про її роботу на Нікопольському м`ясокомбінаті, значиться її прізвище на російській мові, як « [PERSON] ». Вона ніколи не звертала уваги на вказані неточності, про їх наявність дізналася лише при зверненні до ПФУ, але це стало причиною відмови у призначенні їй пенсії. З приводу усунення невідповідностей у написанні її імені в різних документах працівниками заінтересованої особи їй в усній формі рекомендовано звернутись до суду. Надати суду письмову відповідь на її звернення заінтересованої особи у неї немає можливості, оскільки на даний час в Україні запроваджено карантин Постановою Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» через спалах у світі коронавірусу. Пенсійного віку вона досягне вже в червні 2020 року. З зазначених підстав не може оформити пенсію. Усунути неточності можливо лише в судовому порядку. Тому звернулась до суду. Заявниця в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи до суду також не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. При постановленні рішення покладалась на розсуду суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.1 ст.293\~ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду №\~5\~«Про судову\~практику в справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~від 31.03.1995\~року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця народилася [INFO] в с.Зозулинці Козятинського району Вінницької області, її дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.7). Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . 03.08.1978 року, після закінчення міського професійно-технічного училища Вінницького об`єднання м`ясної промисловості (а.с.9), заявниця була прийнята на роботу до Козятинського птахокомбінату у цех обробки тушек птиці та кроликів. На її ім`я була заведена трудова книжка серії [NUMBER] (а.с.3-5). В подальшому заявниця неодноразово змінювала місце роботи та місце проживання. 30.12.1985 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Зараз заявниця збирає документи для оформлення пенсії за віком. Для призначення пенсії у лютому 2020 року заявниця звернулася до Нікопольського міськрайонного Управління ПФУ в м.Нікополі, повноваження якого на даний час виконує Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Для цього заявницею разом з іншими документами була надана трудова книжка. Однак, при розгляді її документів працівниками заінтересованої особи було встановлено, що в паспорті, свідоцтві про народження та інших документах зазначено дошлюбне прізвище заявниці по справі « [PERSON] », але на російській мові. Крім того, в трудовій книжці невірно вказана дата народження заявниці - замість [INFO] [INFO] , зазначено «05» грудня 1960. Крім того, у виданій їй архівній довідці від 10.09.2019 року за № 205, виданій Нікопольською районною державною адміністрацією, щодо відомостей про її роботу на Нікопольському м`ясокомбінаті, значиться прізвище заявниці на російській мові - « [PERSON] ». З приводу усунення невідповідностей у написанні її імені в різних документах заявниці рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року за № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт належності цього документа даній особі може бути встановлений у судовому порядку. Таким чином, через розбіжність у написанні імені у вищевказаних документах заявниця позбавлена можливості використати правовстановлюючі документи для підтвердження свого повного трудового стажу з метою оформлення пенсійних виплат за віком, відповідно до норм чинного законодавства. За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявниці задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved