Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт сумісного проживання її з чоловіком [PERSON] , [INFO] , на момент його смерті за однією адресою: [ADDRESS] та факт її перебування, на утриманні чоловіка, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Брянка Луганської обл. Представник заявниці у судове засідання не з`явився, заявлені вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності та відсутності заявниці. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 1979 р. між заявницею - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб. Викладені обставини підтверджуються Свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.11.1979 р. серії [NUMBER] , що підтверджується штампом в паспорті заявниці. Після реєстрації шлюбу, заявниця була зареєстрована та фактично проживала із своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS] . На цей час, населений пункт - м. Брянка, перебуває на непідконтрольній Україні території, оскільки органи державної влади України припинили виконання своїх обов`язків у зазначеному населеному пункті. [INFO] перебуваючи за адресою свого проживання у м. Брянка Луганської області, помер чоловік заявниці - [PERSON] . Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть від 19 липня 2018 р. серії [NUMBER] . В графі «місце смерті» зазначено - Луганська обл. м. Брянка. Померла особа була пенсіонером і отримувала пенсію значно вище ніж призначена пенсія заявниці. Крім того, заявниця також є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. Викладені обставини свідчать про можливість переходу заявниці на отримання пенсії свого померлого чоловіка. Відповідно до п. 2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846, до заяви при призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Підпунктом 9 п. 2.3 розділу II Порядку передбачено, що також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності з годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; В цей же час, як заявниця так і її чоловік, станом на 28.05.2019 р., є непрацездатними особами та перебувають на пенсійному обліку, що підтверджується їх пенсійними посвідченнями. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсії), мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.11 розділу II Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. З метою підтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника та спільного з ним проживання заявниця звернулась до відповідних установ та посадових осіб за місцем проживання (м. Брянка). [PERSON] був виданий Акт від 30.11.2018 р. про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті. Також, заявниці видана довідка від 30.11.2018 р. №7810. Довідка видана комунальним закладом «Жилищник №2» і підтверджує факт спільного проживання та перебування на утриманні у свого чоловіка по день його смерті - [INFO] . Крім того, [PERSON] , Головою квартального комітету від 21.06.2018 р. видана довідка, у якій зазначено: «Выдана [PERSON] , 1958 года рождения в том, что она совместно проживала с мужем [PERSON] до дня его смерти [INFO] по адресу: [ADDRESS] . Вела совместное хозяйство , осуществляла уход за мужем и похоронила его. Справка выдана для предъявления по месту требования.» Заявниці було роз`яснено, що для підтвердження факту перебування на утриманні та сумісного проживання з померлим чоловіком, вона повинна звернутись до суду, оскільки в інший спосіб підтвердити зазначений факт не можливо через припинення виконання своїх обов`язків органами державної влади України у м. Брянка Луганської області. Таким чином, встановлення вказаного факту необхідно заявниці - [PERSON] для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника [PERSON] . Рішення буде використано у відділах та управліннях Пенсійного фонду України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішеннях: спору про право. Враховуючи викладене, в даному випадку виникли цивільні правовідносини щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, і підлягають розгляду у порядку окремого провадження. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95 р., встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт того, що померла особа брала на себе зобов`язання щодо піклування стосовно заявниці, підтверджується укладенням шлюбу між ними. Відповідно до Сімейного кодексу України, чоловік та дружина зобов`язані піклуватися та допомагати один одному. Отже, укладаючи шлюб, чоловік та жінка беруть на себе певні зобов`язання, зокрема, це зобов`язання утримувати один одного за наявності такої потреби. Отже, заявниця перебувала у шлюбі з померлим [PERSON] , була особою, яка досягла пенсійного віку, а померлий, будучи отримувачем пенсії за віком, надавав постійну допомогу заявниці, яка була постійним і основним джерелом для її існування. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved