Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 25 березня 2009 року вона отримала Державні акти на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] та серії [NUMBER]. Заявниця звернулася до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг при Іванівській районній державній адміністрації Одеської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проте отримала відмову у державній реєстрації через те, що в державних актах невірно вказано її прізвище, а саме в паспорті «[PERSON]», в державному акті «[PERSON]». Внести зміни в досудовому порядку заявниця не має можливості, оскільки такий порядок не передбачений законодавством. За таких обставин заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй Державних актів на право власності на земельні ділянки. У судове засідання заявниці не з'явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явилась, надала клопотання про слухання справи у її відсутність, проти заявлених вимог не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Суд, приймаючи до уваги заяву заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, якими заявник обґрунтовує свої вимоги вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вона обґрунтована та підтверджується матеріалами справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження та паспорту заявниці, судом встановлено, що дівоче прізвище заявниці «[PERSON]», шлюб заявниця зареєструвала 16 вересня 2007 року, після чого змінила прізвище на прізвище чоловіка, а саме «[PERSON]». Як встановлено судом, 25 березня 2009 року заявниця отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] площею 5,72 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області та Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] площею 0,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області на ім'я «[PERSON]», що підтверджується копіями Державного акту, долучених до матеріалів справи. Заявниця звернулася до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг при Іванівській районній державній адміністрації Одеської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проте отримала відмову у державній реєстрації через те, що в державних актах, які видавалися після укладення шлюбу заявниці, отже в них невірно вказано її прізвище, а саме в паспорті «[PERSON]», в державних актах «[PERSON]», що підтверджується відмовою реєстратора. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В досудовому порядку виправити зазначену помилку не можливо, оскільки з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою, внесення змін до державних актів. Згідно п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності із ч.2 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Отже заявниці було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень в зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі допущено помилку. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім»ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Для того щоб використовувати земельні ділянки на свій розсуд відповідно до їх цільового призначення, заявниці необхідно у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів - Державних актів на право приватної власності на землю . Факт, про встановлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення громадянських прав особи. За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким встановити, факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved