Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, яку мотивує тим, що її мати - [PERSON] , яка мешкала в м. Макіївка, Донецької області померла там [INFO] . На даний час м. Макіївка Донецької області входить до тимчасово окупованої території України, і тому заявниця для належної державної реєстрації смерті її матері, просить встановити факт смерті [PERSON] в м. Макіївка Донецької області, так як від його встановлення залежить виникнення її спадкових прав. В судове засідання заявниця не з`явилася, надала заяву, в якій підтримала повністю доводи, зазначені у заяві та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі. Суд, перевіривши матеріали справи, і ті докази, які були надані заявницею, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що у відповідності до копії свідоцтва про народження, про шлюб, та копій паспортів, матір`ю заявниці є громадянка України - [PERSON] (а.с. 6-8,10,11). 02.11.2020 року було складено актовий запис № 927 про смерть [PERSON] [INFO] в м. Макіївка і видано свідоцтво про смерть від 02.11.2020р. (а.с. 17). Відповідно до постанови Верховної Ради України №254-VIII від 17.03.2015 року визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. До такої території відноситься м. Макіївка, Донецької області. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Всі документи, видані на тимчасово окупованій території України, не мають юридичної сили. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Tlascu and Others v. Moldova and Russia»), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Згідно ст. ст. 77,78,89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, оцінивши надані докази в їх сукупності, доводи заявниці є обґрунтованими, а заявниця позбавлена можливості належним чином здійснити державну реєстрацію смерті її матері, так як від його встановлення залежить виникнення її спадкових прав. З викладених підстав, заява про встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] на тимчасово окупованій території України підлягає задоволенню.

Outcome: approved