Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із даною заявою в якій вказала, що проживала із братом [PERSON] за однією адресою, однак, останній постійно вчиняв акти домашнього насильства по відношенню до неї, її дочки та матері. З вказаного приводу вона зверталася до поліції і [PERSON] неодноразово притягували до адміністративної відповідальності, а рішенням суду від 03 вересня 2020 року його примусово виселено із належного їй житлового будинку без надання іншого житла, у зв`язку із неможливістю спільного проживання. Однак, [PERSON] продовжує переслідувати її та її рідних, приходить додому, де погрожує фізичною розправою. Зважаючи на протиправну поведінку [PERSON] просить видати обмежувальний припис та заборонити йому наближатися до неї та її житла. В судове засідання заявниця не з`явилася. ЇЇ представник адвокат Дикун І.В. подав заяву, в якій вказані вимоги підтримав, розгляд справи просить проводити в його та позивача відсутності. [PERSON] будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не полвідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи Частиною 3 ст. 26 вказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд враховує, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що сторони проживали разом в [ADDRESS] . [PERSON] систематично вчиняв акти домашнього насильства по відношенню до заявниці та її рідних, у зв`язку із чим неодноразово притягався до адміністративної відповідальності (а.с. 11-14). Вказане також підтверджується рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 вересня 2020 року, яким [PERSON] примусово виселено із вказаного житлового будинку без надання іншого житла, у зв`язку із неможливістю спільного проживання, зумовленого неналежною поведінкою останнього (а.с. 7-8). Однак, [PERSON] продовжує свою протиправну поведінку відносно [PERSON] , приходить до її будинку, погрожує фізичною розправою. Згідно із повідомленням виконуючого обов`язки начальника Коломийського РВП Тимківа А., в результаті проведеної перевірки за заявою [PERSON] на [PERSON] вчергове складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 173-2 КУпАП, який направлено на розгляд до суду (а.с. 9, 10). У відповідності до правової позиції постанови Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону, дійшов висновку про те, що вимоги заявника про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони кривднику перебувати у квартирі - місці проживання заявника, заборони кривднику наближатися на визначену відстань до 2 км до цього місця проживання підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції. З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи усі надані заявником докази суд, дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому заява підлягає задоволенню. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved