Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], [INFO], уродженка с. Кочетовка Івнянського району Бєлгородської області, громадянка України. Місцем смерті є [ADDRESS]. На даний час заявниця не може отримати свідоцтва про смерть матері, оскільки вона померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті. У зв'язку із цим, заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Кочетовка Івнянського району Бєлгородської області, громадянки України, яка настала [INFO] року. Місцем смерті є [ADDRESS]. Заявниця у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, у судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця є донькою померлої [PERSON] згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 26.11.1954 року. Згідно довідки про причину смерті від [INFO] року № 1846 [PERSON] померла [INFO] року, причина смерті - гостра недостатність кровообігу, дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, м. Луганськ входить до переліку тимчасово окупованих територій. Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved