overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що у свідоцтві про право власності на житло від 12 квітня 2006 р., технічному паспорті на квартиру та витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 квітня 2006 р. її ім'я зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про народження, паспорті як «[PERSON]». З наведених підстав заявниця просить суд встановити факту належності їй зазначених документів. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволені заяви. Заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Наданими заявницею документами встановлено, що згідно свідоцтву про право власності на житло № [NUMBER], виданому 12 квітня 2006 р. Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON], [PERSON]. (а.с. 7) Згідно копії паспорта [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 3) Різниця в написанні імені заявниці в паспорті та свідоцтві про право власності на житло, яке є правовстановлюючим документом, перешкоджає заявниці у здійснені права користування та розпоряджання своїм майном як складовим частинам права власності. У відповідності зі ст. 234 ч.2 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки в паспорті на ім'я [PERSON] її ім'я зазначено як «[PERSON]», суд вважає за необхідне встановити факт належності їй правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER], виданого 12 квітня 2006 р. Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Задовольнити вимоги заявниці про встановлення факту належності їй технічного паспорту на квартиру та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 квітня 2006 р. суд не може, оскільки вказані документи не є правовстановлюючими. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просила встановити факт, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 20.06.1988 року за [NUMBER], видане на ім'я «[PERSON]», належить «[PERSON]», який помер [INFO], посилаючись на те, що її покійному чоловікові на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS].. Однак, у Свідоцтві про право власності на житловий будинок від 20.06.1988 р. за [NUMBER] було допущено помилку в прізвищі власника, а саме вказано, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності «[PERSON]», а так як, зазначений документ заповнений російською мовою, повинна бути літера «ы», а не «и» та замість літери «е» літера «о». Такі розбіжності у написанні його прізвища зумовлені перекладом з російської мови на українську. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2016 р. було замінено неналежну заінтересовану особу - Уманську районну державну нотаріальну контора на належну - Родниківську сільську раду Уманського району Черкаської області. У судове засідання заявник не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. У заяві також зазначено, що вимоги заяви вона підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Родниківської сільської ради Уманського району у судове засідання не з'явився, проте від сільського голови Родниківської сільської ради Уманського району Чекраської області від 05.11.2016року за №02-15/431 до суду надійшов лист з проханням розглянути справу без участі її представника, у заяві також зазначено, що проти фактів, викладених у заяві не заперечують. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про встановлення факту, що має юридичне значення за відсутності заявника та представника заінтересованої особи Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Дослідивши письмові докази: копії Свідоцтва [NUMBER] від 20.06.1988 року про право власності на житловий будинок, свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про одруження та інші письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю, оскільки доводи заяви знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Факт належності заявнику [PERSON] зазначеного Свідоцтва [NUMBER] від 20.06.1988 року про право власності на житловий будинок, в якому допущено помилку в написанні його прізвища, підтверджується копіями зазначених вище документів. Неправильність у зазначеному документі виникла у зв'язку із перекладом з російської мови на українську. Метою встановлення факту належності документів є можливість заявником реалізувати своє законне право на спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою заяву обґрунтовувала тим, що з 08 серпня 1977 р., будучи не одруженою, вона була прийнята на роботу ученицею швейного відділу № 1 на Івано-Франківську трикотажну фабрику. На даному підприємстві при прийнятті на роботу їй було видано трудову книжку БТ-І № [NUMBER] від 08.08.1977 р. 02.06.1979 р. заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]», про що у трудовій книжці було внесено зміни. Однак, на той час записи в трудовій книзі здійснювались російською мовою, тому її прізвище записано російською мовою «[PERSON]». 01.12.1985 р. заявниця була прийнята в члени колгоспу «Тепличний» у зв'язку з чим оформлена трудова книжка колгоспника № [NUMBER] від 01.12.1985 р., при заповненні якої допущена помилка, а саме помилково записано прізвище «[PERSON]». Заявниця звернулась до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі із заявою про оформлення пенсії. Через виявлені неточності у написанні прізвища заявниці у трудових книжках вона звернулась із заявою до Тисменицького районного суду про встановлення факту належності трудової книжки. Проте, Тисменицьке ОУ ПФУ повторно відмовляє заявниці в оформленні пенсії у зв'язку з неточностями у написанні прізвища в архівних довідках з відомостями щодо нарахування заробітної плати. Просила встановити факт належності їй архівної довідки від 09.03.2017 р. № Я-2/01-12 та архівної довідки від 09.03.2017 р. № Я-1/01-12, виданих архівним відділом Тисменицької РДА. Заявниця у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, заяву про встановлення факту підтримала і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], з 08.08.1977 року працювала на трикотажній фабриці в м. Івано-Франківськ, а з 01.12.1985 року прийнята до колгоспу «Тепличний». У трудовій книжці та архівних довідках, виданих архівним відділом Тисменицької РДА, з відомостями щодо нарахування заробітної плати допущено помилку у прізвищі заявниці, а саме помилково вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Факт належності [PERSON] трудової книжки, виданої на прізвище «[PERSON]», встановлений рішенням Тисменицького районного суду від 13.06.2017 р. У відповідності з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене слід встановити факт належності заявниці архівних довідок, виданих архівним відділом Тисменицької РДА на прізвище «[PERSON]», що необхідне заявниці для реалізації її права на пенсійне забезпечення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою заяву обґрунтовувала тим, що їй 10.04.1989 р. Черніївською сільською радою Тисменицького району видано свідоцтво про право власності на жилий будинок № 3 по вул. А.Мельника (на даний час вул Грушевського) в с. Березівка Тисменицького району Івано-Франківської області, у якому допущено помилку, а саме її імя вказано «Ірина» замість вірного «Орися». На даний час вона позбавлена можливості виправити вказану помилку у інший спосіб у звязку з тим, сільські ради вже не видають свідоцтва про право власності. Тому просила встановити факт належності їй вказаного правовстановлюючого документу. Заявниця у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах заінтересовані особи не заперечували щодо задоволення заяви про встановлення факту, просили справу розглянути у відсутності своїх представників Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 10.04.1989 р. виконком Черніївської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, правонаступником якої є Березівська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 216 від 09.11.1988 р. видав заявниці [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок, згідно якого в цілому житловий будинок № 3 по вул. А.Мельника (на даний час вул Грушевського) в с. Березівка Тисменицького району належить [PERSON] (а.с.5). У свідоцтві про право власності допущено помилку, а саме імя власника вказано «Ірина» замість вірного «Орися». Той факт, що вказаний правовстановлюючий документ належить саме заявниці, підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією її паспорту та ідентифікаційного номеру (а.с.4), копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.6), довідкою Березівської сільської ради (а.с.7). За таких обставин, коли у інший спосіб неможливо виправити допущену помилку, для підтвердження права власності заявниці слід встановити факт належності їй вказаного правовстановлюючого документу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документу. Свою заяву обґрунтовувала тим, що їй 25.10.2000 р. виконкомом Угринівської сільської ради видано свідоцтво про право власності на житловий будинок № 1 по вул. Вільшана в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області, у якому допущено помилку, а саме її прізвище як власника вказано «Чапюк» замість вірного «Чапюк». На даний час вона позбавлена можливості виправити вказану помилку у інший спосіб у звязку з тим, сільські ради вже не видають свідоцтва про право власності. Тому просила встановити факт належності їй вказаного правовстановлюючого документу. Заявниця у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності. Представник заінтересованої особи Угринівської сільської ради у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві сільська рада заяву визнала, проти її задоволення не заперечувала, просила справу розглянути у відсутності свого представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 25.10.2000 р. виконком Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Угринівської сільради від 28.09.2000 р. видав заявниці [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок, згідно якого в цілому житловий будинок № 1 по вул. Вільшана в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області належить [PERSON] (а.с.8). У свідоцтві про право власності допущено помилку, а саме прізвище власника вказано «Чапюк» замість вірного «Чапюк». Той факт, що вказаний правовстановлюючий документ був виданий саме заявниці, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією її паспорту (а.с.5), ідентифікаційного номеру (а.с.6), копією свідоцтва про шлюб заявниці (а.с.7). За таких обставин, коли у інший спосіб неможливо виправити допущену помилку, для підтвердження права власності заявника слід встановити факт належності йому вказаного правоустановлюючого документу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, заповненої 29.01.1971 року Самаркандською міською лікарнею № 1 на ім'я «[PERSON]» (мовою оригінала). Вимоги заявника мотивовані тим, що в трудовій книжці після укладення шлюбу прізвище зазначено без встановлених правил, ім'я зазначено з помилкою, крім того є виправлення в даті народження. Встановити факт іншим способом неможливо. Заявник в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву у якій просив справу розглянути за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що трудова книжка, заповнена 29.01.1971 року Самаркандською міською лікарнею № 1 на ім'я «[PERSON]» (мовою оригінала), належить [PERSON], [INFO]. Це підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: паспортом (а.с.5), свідоцтвом про народження (а.с.8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9), пенсійним посвідченням (а.с.12), довідками про заробітну плату (а.с.13,140, атестатом (а.с.15-17). Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для отримання пенсії. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні її чоловіка [PERSON], [INFO], по день його смерті - [INFO]. В судовому засіданні заявниця та її представниця заяву підтримали та пояснили, що заявниця та її чоловік проживали разом за його місцем реєстрації проживання, її чоловік працював, а після оформлення пенсії продовжував працювати в тому ж підприємстві, а вона перебувала на його утриманні. Зацікавлена особа не заперечує щодо позовних вимог та розгляд справи у відсутність її представника. Заслухавши пояснення заявниці та її представниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. 07 травня 1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копіями аркушів паспорта громадянина України заявниці. Згідно паспорту громадянина України - позивачки, зазначено місце її реєстрації проживання за адресою : [ADDRESS] до 30 квітня 2004 року, а з 27 липня 2004 року її місце реєстрації проживання зазначено в [ADDRESS]. Згідно копії картки-довідки реєстрації проживання по [ADDRESS] в цій квартирі були зареєстровані : [PERSON] з 21 січня 1997 року по 30 квітня 2004 року, її брат [PERSON] з 21 січня 1997 року по 23 грудня , її чоловік [PERSON] з 21 липня 1997 року по день його смерті - [INFO]. Згідно копії пенсійного посвідчення , виданого Управління соціального захисту населення Алуштінського міськвиконкому Автономної Республіки Крим, [PERSON] призначена пенсі по інвалідності 2 групи з 22 вересня 1997 року. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Алуштінського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, [PERSON] помер [INFO]. Згідно копій карток-довідок по формі № 16 реєстрації проживання заявниці та її чоловіка [PERSON] вони були зареєстровані по [ADDRESS] : [PERSON] з 21 січня 1997 року по 30 квітня 2004 року, її чоловік [PERSON] з 21 липня 1997 року по день його смерті - [INFO]. Копією довідки за № 04-30/109 від 26 травня 2014 року Приватного акціонерного товариства «Готель «Дніпро», [PERSON] працювала в зазначеному товаристві з 11 вересня 1978 року по 27 липня 1982 року. Відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва від 02 лютого 2015 року за № 641/06 заявниці роз»яснино щодо надання документів по встановленню факту перебування її на утрианні її чоловіка. Таким чином, суд вважає на підставі наданих суду доказів встановити факт перебування [PERSON], [INFO], на утриманні її чоловіка [PERSON], [INFO], по день його смерті - [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Разом з тим, вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через допущені неточності і правильне написання її (заявника) прізвища в правовстановлюючих документах. Згідно її свідоцтва про народження, російською мовою її прізвище зазначено « [PERSON] », прізвище матері - « [PERSON] ». У свідоцтві про смерть матері вказано її прізвище « [PERSON] ». Внаслідок діючої на час отримання нею паспорта транслітерації, її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Таким чином, в наслідок помилок та неточностей, допущених в процесі транслітерації, виникла необхідність звернутись до суду з даною заявою. Заявниця до суду не з`явилась, її представник подав заяву про розгляд справи без його присутності, заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дана заява зареєстрована в Дніпровському районному суді м. Києва 23.11.2020 року. 24.11.2020 року здійснено автоматизований розподіл між суддями. Ухвалою від 30.11.2020 року заяву залишено без руху. 15.12.2020 року від заявника надійшли документи на вимогу суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі. В суді встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , про що 10.01.1962 року видано свідоцтво про народження. Батьками вказано (російською мовою) - « [PERSON] » та « [PERSON] ». В паспорті громадянина України дані заявниці вказано як « [PERSON] , [INFO] ». Згідно свідоцтва про смерть від 22.06.2017 року, [PERSON] , [INFO] , померла в м. Києві [INFO] , у віці 90 років. Відповідно до Експертного висновку № 056//185-n/2, складеного 23.02.2021 року Українським бюро лінгвістичних експертиз, українські записи прізвища [PERSON] і [PERSON] є ідентичними. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Вирішити питання у позасудовий спосіб не виявилося можливим. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши надані заявником докази та матеріали цивільних справ, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] р., і доводиться заявниці дідусем. На момент смерті дідуся проживала разом з ним однією сім'єю. Коли, звернулась до нотаріусу у м. Лисичанськ, з метою оформлення спадщини, нотаріус їй відмовив у вчиненні нотаріальної дії, заяву про відмову від спадщини заявниця не подавала. У судове засідання заявниця з'явилась, надала суду наступні пояснення: з 1981 року проживала разом з дідусем [PERSON], вели спільне господарство, проживали однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], ця квартира належить дідусю. Дідусь забрав заявницю жити із ним, бо її мати [PERSON] померла [INFO], а батько [PERSON] помер [INFO]., батьки не перебували у шлюбі. Коли після смерті дідуся звернулась до нотаріуса, то отримала відмову оскільки пропущено строк для прийняття спадщини. Встановлення факту проживання із дідусем [PERSON] необхідно задля прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову, просила розглядати праву без її участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], є пенсіонеркою, пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] і є сусідкою заявниці. Знає заявницю від народження, проживає за цією адресою з 1967 року, дідусь [PERSON] забрав до себе жити його унучку [PERSON], жили в трьох бабуся, дідусь і внучка, потім бабуся померла, дідусь поїхав і заявниця жила сама 1 рік і 10 місяців. Потім проживала разом із дідусем, який [INFO] року помер. Свідок [PERSON], [INFO], є пенсіонеркою, пояснила, що є сусідкою заявниці і проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON] проживав в цьому будинку в кв. 4 разом із своєю дружиною, батьками заявниці і заявницею однією сім'єю, потім померла бабуся, після якої батьки заявниці. Таким чином, заявниця жила разом із дідусем до самої його смерті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] р, (а.с.7) є дідусем заявниці (а.с.5-6). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Виходячи з вищезазначеного з урахуванням, що встановлення факту постійного проживання зі померлим на час відкриття спадщини необхідне задля прийняття спадщини, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved